Řád XIII. Šáchorovité (Cyperaceae) 
jsou valnou většinou byliny vytrvalé, vnějškem nemálo podobné travám, za- 
chovávající se trsnatými, často plazivými oddenky. Mají bezkolénkatá, namnoze 
trojhranná stébla, čárkovité, celokrajné listy s uzavřenými pochvami, ale bez ja- 
zýčků, postavené ve 3 řadách, a květenství buď klasovité nebo hroznovité anebo 
z klásků složený strboul, svazek, kružel i latu. Nepatrné kvítky sedí v paždí 
pluch — plušky však uproti travám vždy chybějí. Okvětí bud úplně chybí (na 
př. u ostřic), nebo jest zastoupeno několika štětinkami (na př. u suchopýru). 
Tyčinky jsou nejčastěji tři, s prašníky na tenkých nitkách, semeník svrchní, ze 
726. Diagramy kvetu ostřic: 
A prašnikového květu ostřice prosové, B pestíkového květu téhož druhu; C pestíkovébo květu ostřice lišč 
F pestíkový kvítek B se strany. 
2-3 plodolistů tvořený a jednovaječný, nesoucí na vrcholku čnělku rozeklanou 
ve 2 - 3 bliznová ramena (obr. 726). Plod jest bílečnatá, namnoze trojhranná 
nažka nebo obilka. 
Z naší květeny patří sem 7 rodů, jež možno rozvrhnouti do 3 skupin: 
A) Ostřicovité (Cariceae) — mají květy různopohlavné, jednodomé neoo 
dvoudomé a semeník (později plod) uzavřený ve vakovitém listenci neboli mě- 
chýřku. U nás jsou zastoupeny jediným, za to však velice bohatým rodem — 
ostřicí (Carex). 
B) Šáchorovité vlastní (Cyperoideae) — mají květy vesměs obojaké 
v paždí pluch do svého klásku dvouřadé seřaděných. Náležejí sem 2 rody: 
šách o r (Cyperus) a šašina (Schoenus). 
C) Skřípinovité (Scirpoideae) — mají květy též vesměs nebo alespoň 
valnou většinou obojaké, ale v paždí pluch do svého klásku spirál ně seřa- 
děných. Obsahují 4 rody: skřípinu (Scirpus) a suchopýr (Eriophorum) 
s klásky vícekvětými, hrotnosemenku (Rhynchospora) a mařici (Mariscus) 
s klásky 2— 3květými. 
