544 
lovsku, jakož i pořídkú a velice porůznu v jižnější polovině Moravy, ve Vel. 
Kotlině v Jeseníku a ve Slezsku těšínském. Kvete od dubna do června. 
16. 0. černavá (C. atrata L. — obr. 742) shoduje se s ostř. Bux balí- 
rno vou v tom, že vrclu. lový vejčilý klásek nebývá zpravidla čistě prašní- 
kový, an obsahuje v hořejší části kvítky peští kove. Ostatně má 
trsnatý, bezvýběžkatý, černohnědý oddenek, přímá, 2 — 4 dm vysoká, dole 
listnatá, nahoře bezíistá, hladká stébla, čárkovité, ploché, tuhé, travozelené listy, 
na spodu hnědé, v síťku se netřepící pochvy, hustokvěté, vejčito-podlouhlé klásky 
pestíkové, v počtu 2 — 4, většinou k rá t c e stopkaté, nejdolejší i dloužeji stopkatý 
a často nící, vejčité pluchy (F F ± p ) krátce špičaté až přítupé, černé, se zeleným 
úzkým pruhem, a lysé, opak vejčité nebo podlouhlé, skoro trojboké, zelené mě- 
chýřky (/) bezžebré, ukončené krátkým, nezřetelně dvouzubým zobánkem. 
Roste pouze na travnatých holech, stráních a hře- 
benech vyšších Krkonoš a moravsko-slezského Jeseníku. 
Kvete od června do srpna. 
17. 0. ranní (C. praecox Jacq., C. věrna Vili. — 
obr. 743) vyhání z krátkého oddenku šupinaté výběžky 
a konečná, dole listnatá, 1-3 dm vysoká, trojhranná, 
hladká siébla s jediným vrcholovým kláskem prašníkovým 
a 1-3 dosti zhlíženými klásky pestíkovými. Spodní 
pochvy listů netřepí se v síťku, listy jsou ploché, 
dosti tuhé, v mládí na kraji a hřbetním kýlu draslavé, 
posléze kratší než stébla, světle travozelené. Listeny, 
z jejichž paždí klásky vyrůstají, jsou buď bezčepelné nebo 
s krátkou čepelí a nejdolejší bývá krátce pochvatý. Klásek 
prašníkový jest kyjovitý, klásky pestíkové jsou vejčitě po- 
dlouhlé až podlouhle válcovité, přisedlé, spodní krátce 
stopkatý, se stopkou ukrytou v pochvě listenu. Vejčitě 
kopinaté, namnoze hrotité, po kraji lysé (nebrvité) pluchy 
{F,F X ) jsou rezavo-nnědé, se zeleným hřbetním pruhem; 
opak vejčité, trojboké, olivově zelené měchýřky (/) — 
súžené na vrcholku v kratičký, hustě chlupatý, vykro- 
jený, na konci sotva mázdrovitý zobánek- jsou pýřitě 
srstnaté. 
Roste hojně v suchých lesích, 11 a pahorcích, mezích 
a u cest. Kvete v dubnu a máji. 
18. 0. vřesovištní (C. ericetorum Poli. — obr. 744) 
podobá se vnějškem velice druhu předcit., s nímž i v tom 
se shoduje, že vyhání z oddenku šupinaté výběžky 
a konečná, 1 — 3 dm vysoká, dole listnatá, často oblou- 
kovitě ohnutá stébla nahoře se zhlíženými klásky a že 
má žlutavozelené, široce vejčité, trojboké, skoro bezzo- 
banné měchýřky (/) pýřitě srstnaté. Ostatně však má 
tuhé, krátké listy nasivělé, blanovité listeny namnoze 
zcela nepatrné, prašníkový klásek vrcholový kyjovitě válco- 
vitý, klásky pestíkové vejčité, vesměs přisedlé a 
pluchy (F F ± ) široce vejčité, zaokrouhlené, na okraji 
bělomázdřité, útlé brvité, barvy žlutohnědé, se 
zeleným hřbetním pruhem. 
745. Ostřice plsťnatá : 
F květ prašníkový, F x kv. 
pestíkový ; f měchýřek s plu- 
chou. 
Roste v borech, na lesních písčinách, a vřesovitých pláních velmi porůznu 
asi v týchž okresích jako o. Buxba umová (str. 543), se kterouž i současně 
rozkvétá. 
