551 
vysoká, trávo zelená stébla porostlá dosti vysoko čárkovitými, plochými, 6 mm 
širokými, po krajích a na hřbetním kýlu ostrými, tra vozel eným i listy a za- 
končená 4—6 oddálenými klásky, z nichž hořejší 2 — 3, štíhlejší, přisedlé, jsou 
prašníkové, dolejší 2 — 3, kratší a tlustší, stopkaté jsou pestíkové. Listeny, z jejichž 
paždí klásky vyrůstají, jsou bezpochvé, jinak však ostatním listům podobné. 
Pluchy obojích klásků (F, F x ) jsou kopinaté, světle hnědé, se zelenavým hřbetním 
pruhem, později žloutnoucí. Vejčitě kuželovité, nafouklé, lysé, žebernaté, po- 
sléze zelenavožluté až docela žluté měchýřky (/) jsou přímo odstálé, 
přerůstají daleko pluchy a sužují se 
znenáhla v dvouklaný, prostředně 
dlouhý zobánek. 
Jest obecná na březích vod, v pří- 
kopech a bažinách. Kvete v máji a červnu. 
29. 0. bublinatá (C. ampullacea 
Good., C. rostrata 1 With. — obr. 754) 
liší se od předch. druhu, jemuž velice se 
podobá, hlavně těmito znaky : vyhání 
z plazivého, výběžkatého oddenku stébla 
sivá, tupě trojh ranná, na hranách 
nejčastěji hladká, s listy úzce čárko- 
vitými, jen asi 4 mm širokými, často žla- 
boví tými, si vozelenýni i, a má kulovito- 
vejčité, nafouklé, lysé, náhle v úzký, 
dvojklaný zobánek súžené měchýřky (/) 
posléze skoro rovnovážně odstálé. 
V ostatních vlastnostech shoduje se s o- 
s t ř i c í p u ch ý ř i t o u, tak že jí L i n n é 
od ní ani neodděloval, považuje ji za 
pouhou odrůdu (C. vesicaria var. p). 
Roste na podobných stanovištích 
a kvete v týchž měsících jako předch., 
ale není tak hojná. 
30. 0 . pobřežní (C. riparia Curt. 
- obr. 755) náležejíc k nejstatnějším 
druhům evropským, vyhání z tlustého, 
plazivého, výběžkatého oddenku 
silná, posléze až přes 1 m vysoká, list- 
natá, více méně trojhranná stébla, objatá 
dole pouhými pochvami, výše však spodi- 
nami sivých, čárkovitých, 9-11 mm 
širokých, značně dlouhých, po kraji a na 
hřbetním kýlu velice ostrých listů. Listeny, 
z jejichž paždí vyrůstají klasy, jsou lu- 
penité, značně dlouhé, n epoch váté nebo nejdolejší kratičce pochvaté. Na 
vrcholku mají stébla 2 — 5 podlouhle vřetenovitých, zhlížených klásků prašní- 
kovýcli, pod nimi 3-4 oddálené, dlouze válcovité, hustokvěté, kromě nejdo- 
lejších přisedlé klásky pestíkové. Pluchy jsou kopinaté, v kláscích prašníkových 
tmavohnědé, v pestíkových světlohnědé, v drsný hrot protažené, u obojích ovšem 
se zeleným hřbetním pruhem. Kuželovité, přioble trojboké, žebernaté, 
lysé, s počátku zelené, posléze hnědé měchýřky plodní (/) súžují se v dosti 
krátký, jen asi čtvrtinu celého plodu zaujímající, dlouhozubý zobánek a obalují 
nažku volně. 
756. Ostřice nící ; 
F kvítek prašníkový, F x kv. pestíkový ; _/ měchýřek, 
p plucha. 
2 ) Lat. rostratus — zobauitý. 
