570 
draslavých stopkách. Pluchy jejich jsou podlouhlé, na konci jemně hrotité, 
celé (n e vy kro j e n é). Cnělky jsou rozeklány ve 3 ramena (F), okvětní ště- 
tinky asi zdéli semeníku jsou rovné a drsné, a bledožluté nažky tupě trojboké. 
Roste hojně na lesních močálech, v bažinách, při řekách a v příkopech. 
Kvete v červnu a červenci. 
3. S. kořenující (S. radicans Schk. - obr. 795) připomíná vnějškem, zejména 
stéblem po celé délce listnatým a bohatým kruželem klásků skř. lesní, 
od níž rozeznává se těmito znaky: vejčito-kopinaté klásky sedí vesměs jedno- 
tlivě na konci hladkých stopek, zřídka bývají 2 klásky vedle sebe na stopce 
společné; pluchy klásků jsou na 
konci tupé, hrotem nezakončené; 
štětinky okvětní jsou mnohem 
delší nežli semeník, h 1 a d k é, 
více méně zkroucené (F). 
Kořenuj í c í slově odtud, 
že neplodné výhonky její po od- 
kvetení se značně prodlužují, ohý- 
bají se obloukovitě k zemi a do- 
sáhše vrcholkem půdy, zapouštějí 
z něho do země kořínky. 
Roste v kalužích a na březích 
vod v širším okolí pražském, ní- 
žinách polabských, horách Krušných, 
Plzeňsku, Krumlovsku, Budějovicko- 
Třeboňsku a vysočině Českomo- 
ravské; na Moravě byla pozoro- 
vána pouze na Znojemsku, ve 
Slezsku při Visle, u Bílska a Kr- 
nova. Kvete až v červenci a srpnu, 
tedy asi o měsíc později než-li 
předch. 
4. S Micheliova 1 (S. Mi- 
chelianus L., Cyperus Michelianus 
Lk. — obr. 796) jest oproti všem 
předcházejícím vytrvalým druhům 
bylina jednoletá, vyhánějící ze 
svazčitého kořene trs trojhranných, 
dole listnatých, pouze 10 — 15^ 
vysokých stébel, která nesou na 
vrcholku strboulovitě smést- 
naný kružel drobounkých, bledo- 
zelených klásků. Pod květenstvím 
vyrůstá několik plochých, rovno- 
vážně rozložených listenů 
namnoze tak dlouhých jak stéblo 
samo, někdy i delších. Kvítky (Z 1 ) sedí za podlouhle kopinatými pluchami klásků 
(K) } jsou nahé, bez okvětních štětinek, a cnělky jejich dvou klané. Ze tří 
tyčinek jedna často zakrňuje. Nažky jsou smáčknuté, ostrohranné. 
794. Skřípina lesní; 
K klásek, F kvítek. 
Vnějškem připomíná tento druh šáchor (Cyperus - viz str. 571), k ně- 
muž jej Lamarck také počítal, a poněkud též ostřici šac horo vito ti (Carex 
cyperoides L. — viz str. 568). 
l ) Viz pozn. 2 ) na str. 553. 
