582 
Roste na bažinných, rašelinných lukách a vlhkých písčinách v širším okolí 
pražském, středním Polabí, poříčí Ploučnice, hornatině doupovsko-tepelské, pří- 
bramských Brdech, na Budějovicko-Třeboňsku a Krumlovsku, jakož i velice po- 
řídku a roztroušeně na Moravě a ve Slezsku. Kvete v červnu a červenci. 
14. S. bahenní neboli palach (S. palustris L. ; Heleocharis 1 palustris 
R. Br. — obr. 806) vyhání z plazivého, rovnovážného oddenku trsy oblých, 
bezlistých, na spodu pouze dvěma pochvami objatých, nasivělých, málo 
lesklých stébel dílem jalových, dílem plodných, 2 — 5 dm vysokých. Plodná stébla 
jsou zakončena jako u obou předch. a u všech následujících druhů jediným 
podlouhlým nebo kuželovitým, 5 — 15 mm dlouhým klasem. Nemajíce podpůr- 
ných listenů, klasy ( K ) jsou na spodu as do polou objaty dvěma prázd- 
nými, skoro vstřícnými plevami (/>). Ostatně se skládají z většího počtu 
804. Skřípina tísná tá ; 
K klásek, F kvítek, f nažka. 
805. Skřípina chudokvětá ; 
K klásek, F kvítek, f nažka. 
hnědých, na okraji suchomázdřitých, na hřbetním kýlu zelených, většinou při- 
špičatělých pluch, v jejichž paždích sedí po kvítku (F). Okvětí jest zastoupeno 
několika (nejčastěji 4) štětinkami (F t ), tyčinky jsou 3 a semeník nese na vrcholku 
čnělku, která jest na spodu cibulkatě ztloustlá, od semeníku zřetelně 
oddělena a nahoře rozeklána ve 2 bliznová ramena (viz též obr. 792 B). Vej- 
čitá nažka (/), věnčena vytrvalou spodinou čnělky, jest dosti hladká. 
Jest obecná na mokřadlech, vlhkých lukách, na březích rybníkův a řek. 
Kvete v měsících letních. 
Vzhledem k tomu, že čnělky jsou dole cibulkatě ztloustlé a seškrcením od 
semeníku odčlánkované, oddělují někteří tento druh s následujícími od ostatních 
skřípin, považujíce je za samostatný rod — Heleocharis. 1 
’) Slož. z řec. elog = močál xclíoco = raduji se (/áoig = radost, záliba). 
