622 
Podpůrné listeny šištic jsou v době kvetu asi tak dlouhé jako šupiny 
plodní — kdežto u b. lesní jsou již v této době mnohem kratší — a šupiny 
plodní jsou zbarveny do fialova. Kratičce stopkaté nebo skoro přisedlé, 
trochu lesklé šišky (C) rovnovážně až šikmo odstávají. Kosočtverečné štítky 
plodních šupin mají šedý pupek obrouben tmavším prstenem. Blanitá křídla 
semen (/) jsou jen asi 2kráte tak dlouhá jako semena. Oproti b. lesní chybí 
b. horské kůlový kořen. 
Rozeznávají se jí dvě odrůdy, jež někteří považují za samostatné druhy: 
a) B. bahenní (P. uncinata 1 Ram., P. uliginosa 2 Neum., Hackenkiefer, 
Latsche, Spirke) — jest strom jehlancovitého vzrůstu, io — 20 m vysoký, u nás 
867. Borovice horní : 
A větévka s květy prašníkovýnn, B vět. s květy pestíkovými a nezralou šiškou; C šiška 
zralá; f semeno. — D šištice borovice bahenní, b , b 1 její šupiny. 
však namnoze mnohem nižší, šikmo vystupující, křivolaký stromek o dlouhých pří- 
zemních korunatých větvích, ve vyšších polohách též keř. Vejčité šišky (obr. 867 D ) 
jsou nesouměrné, anyC štítky na sluneční straně jsou vypouklejší, hrboulovité (b) 
nebo hákovité (b^). 
Roste na rašelinách v Šumavě, horách Krušných, na Třeboňsku a na » me- 
chovém jezeře« u Rejvízu ve Slezsku. 
x ) Lat. uncinatus = hákovitý. 
2 ) Lat. uliginosus = rašelinný. 
