628 
Jednodomé květy, objevující se ve vrcholku koruny poprvé na stromech 60— 70- 
letých koncem dubna nebo v květnu, jsou podobného složení jako u borovice 
(str. 613). Květy prašníkové ( F ), as 1 cm dlouhé, žlutavé barvy, jsou nahlou- 
čeny na spodní straně hořejší části loňských větévek (^4), vyrůstajíce z leskle hnědých pu- 
penů v úžlabích listů. Skládají se z pouhých tyčinek (a), přirostlých ke společné 
ose, jejichž dvoupytliěné prašníky pukají na přič. Pylová zrnka (m) jsou opa- 
třena dvěma měchýřky jako pylová zrnka borovic, aby je vítr mohl snadněji roz- 
nášeti. Když se vypylily, prašníkové květy opadají a zbývají po nich potom ještě 
dlouhou dobu malé, hnědé pohárky (A, ji). 
Květy pestíkové vyrůstají na svrchní straně loňských větví (B) zrovna na 
vrcholku v podobě ěervenavě fialových, válcovitých, asi 1 1 / 2 cm dlouhých šištic. 
V paždí velikých podpůrných listenů ( P b) sedí poměrně malé šupiny plodní (p) 
874 . Jedle bělokoi á : 
A větévka s květy prašnikovými, B větévka s květy pestikovými, C větévka s dozrávající šiškou, D větévka 
se vřetenem po šišce. P mladý plodolist z předu, P K týž později ze spodu : b podpůrný listen, p plodní 
šupina ; f plodolist P v době zralosti. Ostatní viz v textu. 
a na nich dvě nahá vajíčka. Po opylení vyvinou se z vajíček křídlatá semena 
a šupiny plodní značně se zveličí (P lt p), kdežto listeny (P 1} b), s počátku mnohem 
větší nežli plodní šupiny, ve vzrůstu příliš nepokroěivše, přečnívají šupiny jen 
svými špičkami. Do podzimu jsou šišky úplně vyvinuty, měříce 12 — 16 cm; 
změnily sice barvu do zelenavohněda, ale stojí dosud přímo «jako svíčky" (C). 
V říjnu nebo listopadu počnou se zralé šišky rozpadávati v ten způsob, že 
s nich opadává od vrcholku počínajíc šupina po šupině a tudíž i semeno po 
semenu, až z celé šišky nezbude leč vřeteno, k němuž šupiny byly přirostlé {D). 
Semena (/), opatřená blanitým křídlem, aby je mohl vítr lépe roznášeti, obsahují 
v olejnatém bílku klíček s několika dělohami (/j). 
Jedle roste zvláště v hornatějších polohách téměř po vší Evropě, vytvářejíc 
namnoze krásné lesy. Ve vyšších a severnějších polohách se jí však nedaří, anaf 
oproti silným mrazům jest dosti choulostivá. 
