640 — 
Willkommii, která cizopasí jakožto podhoubí vzlyku a dřevě zvláště mladších 
stromů a jest příčinou, že jehličí žloutne, opadává a větve, někdy i celý strom usýchají 
Co do geologického stáří 
zdá se modřín býti mnohem mladší 
nežli ostatní naše stromy jehličnaté. 
Objevujíf se první otisky jeho až 
teprve v třetihorách a to v pliocenu. 
Ovšem praotec celého rod u modřínů, 
Pinus anthracina Lind., rostl 
již v době kamenoúhelné. 
Z cizozemských druhů mo- 
dřínu, s nimiž možno setkati se 
v našich sadech, bucítež pouze 
uvedeny : 
1. M. maloplodý (L. micro- 
carpa Lamb., L. americana Michx. 
— obr. 894 A) — má oproti našemu modřínu světlejší kůra, košatější korunu 
a mnohem menší šišky. Jest domovem v sev. Americe. 
2. M. j a panský (L. japonica Carr., L. leptolepis 1 Muir. — obr. 894 B) 
vyznačuje se leskle sivozelenými, tužšími jehlicemi, tmavě načervenalými letorosíy 
a žlutozelenými, červeně vrou- 
benými šupinami mladistvých 
šišek. Jak již jméno prozrazuje, 
jest domovem v Japansku. Po- 
něvadž středoevropské podnebí 
dobře snáší, začínají jej v ně- 
kterých krajích v Německu 
pěstovati po lesnicku. 
S modřínem evrop- 
ským u většině vlastností sho- 
duje se cedr 2 libanonský 
(Cedrus 2 libanotica Lk., Larix 
cedrus Milí., die Ceder), má 
však rozložitější korunu, při- 
pomínající korunu dubu, a je- 
hlice vytrvalé. Ačkoli jest 
domovem v Malé Asii, vydrží 
v chráněných polohách i v te- 
plejší střední Evropě. 
V novější době počínají 
v sadech, zejména v záp. Francii 
a v Anglii sázeti cedr himalájský (C. Deodara 3 Loud. — obr. 895), pocházející 
ze sevzáp. Himalájí. Podobá se tak velice cedru libanonskému, že jej někteří 
považují za pouhou jeho odrůdu. V sadech teplejších poloh jest zvláště oblíbena 
odrůda s větvemi sličně převislými. 
895. Modřin himalájský ‘ 
F květ prašnikový, f šupina šišky se semeny. 
894. A šiška modřínu maloplodého , 
B šiška jm. japanského (vpřir. vel.) 
aLt' 
'o 7(jv A 
9 Slož. z řec. Xsjíxóg = jemný -j- Isjcí? = šupina. 
~) Lat. cedrus = řec. xédoog známo bylo již ve starověku. Snad od řec. y.éw - — 
pálím, poněvadž vonným dřívím cedrovým se vykuřovalo. 
:i ) Slovem deodara rozumějí Hindové strom božský. 
