645 
Všecky části rostliny páchnou, rozemnuty byvše, nepříjemně pryskyřicí a jsou 
jedovatý. Z mladých letorostů a vrcholků větví vyrábějí v lékárnách chvojkovou 
tinkturu. Odvar z větviček a listů chvojkových jest známým, značně nebezpečným 
prostředkem abortivním. 
Ve větvích chvojky a ještě jiných druhů jalovce cizopasívá podhoubí 
rzi chvojkové (Gymnosporangium sabinae Wint.), od čehož větve na některých 
místech naduřují; posléze na těchto místech trhá se kůra a provalují se z ní oran- 
žové až hnědé, kuželovité polštářky, jež za deštivého počasí zrosolovatí, později 
však seschnou a zanechají po sobě jen nepravidelné jizvy. Tyto polštářky (plodnice) 
obsahují přečetné stopkaté, dvoubuněčné výtrusy, které přezimovavše, vytvářejí na 
jaře nové podhoubí, ale jen tehdy, dostanou-li se na listy hrušky obecné (Pirus 
communis L.j.Více o tom viz nastr. 554 
ve sv. II. a pak v Slovníku terminolog. 
vesv.I. pod heslem Cho ro b y rost- 
1 in, odst. A V 3, kdež podán i obrazec. 
901 . Zerav západní; 
L kousek zvětš. větévky, F podélný řez pestíkovým květem, 
f plod, f x týž zralý. 
902 . Mladinká rostlinka 
zeravu západního. 
4. J. virginský (J. virginiana L. — obr. 900) jest namnoze vzrůstu stro- 
movitého, maje přímý kmen a šikmo odstálé, kuželovitou korunu skládající větve, 
porostlé šupinatými, těsně přitisklými, střechovitě se kryjícími íisty ; nicméně vysky- 
tují se, zejména na mladých rostlinách a neplodných výhoncích, též listy jehlico- 
vité, pichlavé, po 3 v přeslenech. Kulovato-vejčité, ze 4 šupin tvořené, 
temně nachové, modře ojíněné plody stojí na svých stopkách přímo. 
Jest domovem v sev. Americe, odkudž v 2. polovici 17. století zaveden byl 
též do střední Evropy, jejíž podnebí zcela dobře snáší. U nás pěstuje se v sadech 
spíše pro okrasu nežli pro užitek. Cervenohnědé, vonné, poměrně lehké, ale pevné 
dřevo hodí se zvláště k obkládání lepších druhů tužek (Bleistiftcedr) a k hotovení 
doutníkových krabic. K tomu cíli dováží se z Ameriky. 
Rod 2. (Thuja 1 , Lebensbaum) má prašníkové květy podobné 
jako jalovec, avšak pestíkové šištice z několika párů vstřícných, později zdřev- 
nafu jících šupin a v paždí těchto po dvou vajíčkách. Listy jsou šupinovité, 
x ) Od řec. ůvco = obětuji; vonného dřeva některých druhů užívalo se druhdy 
jako kadidla. 
