649 
korunou a jehlicovitými, dvouřadé sestavenými listy (A, B), které na podzim 
opadávají i s mladými větvičkami, tak že by se mohly mladé větvičky mylně 
považovati za listy lichozpeřené. Morfologicky rovnají se ovšem pavětvičkám 
(brachy blastům) borovic, jen že jsou zde značně prodlouženy. Také rozdělení větví 
jest zajímavé : na konci totiž usychají a rostou pak dále z pupenu postranního, 
čímž vznikají sympodia. Sištice (/) jsou kulovaté, as 2 cm dlouhé a obsahují za 
každou stopkatou šupinou pouze po 2 bezkřídlých semenech. 
Vytváří v jižních státech sev. Ameriky, zvláště v rašelinatých bažinách, husté 
lesy. U nás možno jej spatřiti leckde v sadech jako strom okrasný. 
5. Wellingtonie * 1 obrovská (Wellingtonia gigantea Lindl., Sequoia 2 gigantea 
Endl., Mamutbaum — obr. 908) dorůstává ve své vlasti, západním svahu Siery 
Nevady v Kalifornii, až přes 100 m výšky, tak že jest nejvyšším jehličnatým 
907 . Cypřiš bahenní'. 
A větévka s šišticí a květy prašnikovými ; B poboční větévka, jak i se svými 
jehlicemi opadá ; C květy prašníkové, f zralá šištice. 
stromem na zeměkouli; z ostatních stromů ji převyšují pouze australské euka- 
1 y p ty. ■ Koruna její jest jehlancovitá, listy šidlovité, k větvím více méně přitisklé 
a spodinami po nich sbíhající, květy jednodomé na koncích krátkých, postranních 
větviček. Vejčité, pouze 5 — 6 cm dlouhé šišky (/) o tlustých šupinách visi na šu- 
pinatých větévkách a dozrávají ve 2. roce. 
Jest Evropanům známa teprve od r. 1850, kdy ji v Sieře Nevadě objevil 
angl. cestovatel a botanik Lobb. V jižní Evropě daří se ji zcela dobře pod širým 
nebem ; u nás musí býti, je-li v sadě, velice dobře chráněna a na zimu dobře 
opatřena. 
x ) Ku poctě slavného angl. vojevůdce Arthura Wellesley-e, vévody z Wel- 
1 in gtonu ; -j* 1852. 
2 ) Kalifornské jméno tohoto stromu. 
