660 
vysoké, jako malík tlusté, slabé rýhované a pochvy na nich velice sblí- 
žené, rozeklané v 20— 40 tmavohnědých zubů, zašpičatěných v dlouhé osiny. 
Válcovitý, na vrcholku tupý klas dosahuje někdy až 1 dm délky. Lodyhy letní 
(jalové) bývají až přes 1 m vysoké, 
jsou 12 — 20žebré a zpravidla jako 
sloň bílé; větve jejich jsou vždy 
jednoduché, 6 — Shranné, po- 
zději často převislé. 
Jsouc též druhem značně pro- 
měnlivým, roste nejraději v jílovité 
půdě na březích vod a v lesních 
bažinách. 
V Čechách však jest vzácná : 
bylať tu pozorována pouze v se- 
verní části (Děčín, Č. Lípa, Georgs- 
walde, Rumburk, Hrubá Skála u Tur- 
nova) a u Libušina (mezi Kladnem 
a Smečnem). Na Moravě roste po- 
různu hlavně v části východní a 
severovýchodní, ve Slezsku zvláště 
v části těšínské. 
3. P. lesní (E. silvaticum L. 
— obr. 917) má sice též lodyhy 
dvoje: plodné a jalové jako oba 
druhy předch., avšak plodné lodyhy 
jsou jen s počátku žlutavé 
nebo hnědé a jednoduché, po- 
zději, když klasy jejich vyprá- 
šivše výtrusy zaniknou, zezele- 
nají a pod pochvami vyženou 
přesleny větviček, tak že se po- 
tom podobají lodyhám jalovým. 
Ostatně jsou pochvy plodných (jar- 
ních) lodyh veliké, nadmuté, ve 
3—5 červenohnědých, suchomázdřitých uštů rozeklané, klasy válcovité, nahoře 
tupé. Jalové (letní) lodyhy jsou tmavozelené, až přes l l 2 m vysoké, pod po- 
chvami velice drsné, na vrcholku obyčejně nící; chabé, obloukovite 
převislé, 4hranné, hladké větve 
přeslenů se většinou opět pře- 
slenovitě rozvětvují, čímž na- 
bývá rostlina sličného vzezření. 
Roste ve stinných, vlhkých 
lesích, zvláště v hornatějších kra- 
jinách. 
4. P. luční (E. pratense Ehrh. 
— obr. 918) má na plodných, na- 
hnědlých nebo žlutavých, 1 — 2 dm 
vysokých, válcovitým, žlutohnědým 
nebo červenavým klasem zakonče- 
ných lodyhách bledé, kornoutovité 
pochvy rozeklány v 8 — 13 při- 
hnědlých, na okraji široce běiomá- 
zdřitých zubů a pod pochvami buď 
916 . Přeslička obrovská'. 
A část lodyhy jalové, B část lodyhy plodné. 
917 . Přeslička lesní. 
