662 
6. P. mokřad ní (E. limosum L. — obr. 920) vyhání z přezimovavšího 
červenohnědého oddenku jako druh předch. lodyhy plodné i neplodné současně. 
Oboje jsou až přes 1 m vysoké, jak silný brk tlusté, šedozelené, v 15—30 
hladkých, málo vypouklých žeber podél rozrýhované a mají na článcích leskle 
zelené, namnoze těsně přilehlé pochvy rozeklány na okraji v 15—20 kopinatě 
trojhranných, tmavých, úzounkým bílým krajem vroubených zubů. Pod pochvami 
vyrůstají přesleny jednoduchých, 4 — 7hranných větévek; na lodyhách plodných 
bývají však přesleny neúplné, zastoupené často jen 1 — 3 větvičkami, nebo i docela 
chybějí. Vejčitě podlouhlé, tupé klasy, objevující se 
až v červnu a červenci, jsou tmavohnědé. n 
920. Přeslička mokřadní ; 
A část lodyhy kořenující. 
Roste v bažinách, 
na březích vod a v les- 
ních mokřadlech. 
Pozn. Přesl. mo- 
křadní jest co do výš- 
ky a rozvětvení lodyh 
velice proměnlivá. U Ve- 
leslavína blíže Prahy, 
u Pardubic, jakož i ve 
Slezsku v údolí Opavy 
u Uvalna a Bránice (mezi 
Opavou a Krnovem) a 
pak u Dolní Lípové 
(záp. od Frývaldova) po- 
zorován byl míšenec 
přesličky mokřadní 
s přesl. rolní (E. ar- 
vense-limosum), jejž ně- 
kteří považují za samo- 
statný druh — p. po- 
břežní (E.IitoraleKuhl.). 
Má lodyhy pouze asi 1 j 2 m 
vysoké, rozrýhované 
v 7 — ió žeber přeútle 
svraskalých, pochvy 
volně přilehlé, o zubech 
kopinato-šidlovitých a 
klasy bledožluté, dlou- 
žeji stopkaté. Výtrusy 
nemají mrštníků. Při od- 
denku bývají drobné hlíz- 
921. Přeslička zimní’ 
L část lodyhy s pochvou. 
ky jako u p ř. rolní. 
7. P. zimní (E. hiemale L. — obr. 921) liší se ode všech předch. druhů, 
že má tvrdé, velmi tuhé, až 1 cm tlusté a přes 1 rn vysoké, šedozelené lodyhy 
zpravidla dvouleté: t. j. v prvním roce jsou jalové, jakožto takové přezimují, 
v květnu, zhusta však také až v červenci a srpnu druhého roku vytvoří klasy 
a posléze zhynou. Ostatně jsou lodyhy obyčejně zcela jednoduché, jen velice 
zřídka uprostřed chudě větevnaté, mělce v 10 — 20 žeber rozrýhované a válco- 
vité pochvy jejich jsou více méně těsně přilehlé, rozeklané v kopinato-šidlovité 
zuby (L), jejichž špičky často opadávají; pod zuby, někdy i níže mívají 
pochvy po černé, úzké čárce. Nej vyšší pochva (pod klasem) jest nálevkoví tá, 
v delší, trochu odstálé zuby rozeklána. Klasy jsou válcovité, krátce špičaté. 
