685 
nými kořínky a zbytky po listech a vyhání z něho dlouze řapíkaté, 15 — 30 cm 
vysoké, v obrysu trojhranně kopinaté, 2-3kráte zpeřené listy, složené 
ze střídavých, vejěitě kopinatých, krátce řapíkatých lístků, z nichž dolejší jsou 
opět zpeřené; lístečky (úkrojky — Z) jsou vejčité, k dolejšku klínovité, zpředu 
ostře zubaté. Ostatně jsou přezimující listy trochu kožovité, na líci lesklé a 
lesklé řapíky jejich přes polovici, někdy celé černohnědé, na spodu 
skoro černé. Cárkovité kupky plodní, objevující se od července do září, jsou 
uloženy po obou stranách hlavního nervu, svírajíce s ním ostré úhly (Z). Poměrně 
široké, nejěastěji celokrajné ostěry dlouho neopadávají. 
Roste pořídku na skalnatých místech a kamenitých lesních stráních v Čechách : 
v Krumlovsku, Karlovarsko-Tepelsku a v poříčí Plouč- 
950. Slezinník černý ; 
L kousek listu ze spodu. 
951. Slezinník hadcový ; 
L kousek listu ze spodu. 
Pozn. Roste-li na hadci, vytváří listy více bylinné, nepřezimující, na líci 
mdlé a slově pak v této formě s. hadcovým (A. serpentinům Presl — obr. 951). 
Oproti typickému tvaru má sl. hadcový, považovaný některými botaniky za sa- 
mostatný druh, listy kratčeji zakončité a lístečky (úkrojky — Z) již od polouklí- 
novitě súžené, na předním okraji se zoubky trojhrannými, krátce zakončitými, 
kdežto typický tvar má lístečky vejčité, až dole klínovitě súžené. zpředu se zoubky 
vejčitými, ostře zašpičatělými. 
Byl pozorován u Teplé, Mladé Vožice a Krucemburku, na Moravě u Mo- 
helna (v údolí střední Jihlavy), u Pernštýna, Rožinky a Stříteže (vesměs száp. od 
Tišňova), a pak v severním cípu markrabstvi mezi Rudou a Krumperkem. 
