686 
5. S. červený (A. trichomanes 1 L. - obr. 952) vytváří bohaté trsy jedno- 
duše lichozpeřených, 1 — 2 dm dlouhých, přezimujících listů, jejichž řapíky, 
mnohem kratší čepelí, jakož i hlavní vřetena jsou tuhé, červeňohnědé 
až černohnědé, lesklé, na svrchní straně ploché (nerýhované), po krajích 
uzounce tenkoblanně křídlaté. Lístky jsou většinou střídavé, skoro při- 
sedlé, okrouhlé nebo vejčité, na předním okraji tupé, hlouběji mělčeji vroubko- 
vané, posléze od hlavního vřetena opadavé. Čárko vité kupky výtrusné, posunuté 
od hlavního nervu šikmo dále k okraji lístku (Z), objevují se od července do září. 
Roste na zdech, skalách a kamenitých stráních. 
- 
952. Slezinník červený ; 
L lístek ze spodu. 
953. Slezinník zelený; 
L , L x lístky ze spodu. 
6. S. zelený (A. viride Huds. - obr. 953) podobá se vnějškem velice druhu 
předch., od něhož rozeznává se hlavně tím, že má řapíky měkké, v hořejší 
části i s hlavním vřetenem zelené, na svrchní straně rýhované, podél rýhy po 
obojí straně s tlustou obrubou zšíři rýhy samé, a kosníkově okrouhlé lístečky 
zřetelně řapíčkaté, neopadávající, nýbrž na hlavním vřetenu usýchající; 
mimo to jsou kupky plodní (Z, Lý) posunuty blíže ke hlavnímu nervu (tudíž 
dále od kraje). 
Roste nápodobných stanovištích jako s. červený, ale jen v hornatějších 
polohách : v Čechách v Krkonoších a horách Jizerských, v Teplicko-Žatecku 
a Krumlovsku, na Moravě v Jeseníku a v Brněnsku, ve Slezsku v Beskydách. 
Pozn. Na hadcových skalách u Mnichova blíže Mariánských Lázní a v sev. 
cípu Moravy mezi Rudou a Krumperkem, jakož i na Pradědu byl pozorován míšenec 
obou druhů předch., s. prostřední (A. adulterinum Milde), jejž někteří považují 
l ) Jménem tím zval jistou rostlinu Dioskorides. Slož. prý z řec. rgiyóg = 
vlas -j- fiaívo/nai — zuřím. 
