4 
miană şi triasică, cum au fost considerate până acum, ci 
aparţin foarte probabil la sistemul Jurasic ^). 
Prin urmare M le Măgura presintă o formaţie geolo- 
gică foarte interesantă şi cu totul diferită de a Ceahlău- 
lui, a cărui înălţime este formată din Cretaceicul superior. 
De oare ce constituţia geologică fiind diferită între a- 
ceştî doi munţi, vom vedea că şi Hora diferă în cea mai 
mare parte. Ceahlăul fiind mai înalt — 1911 m. — şi ocu- 
pând o întindere mai mare, având plaiuri cu păşuni întinse, 
populate dc o. Horă mai bogată şi variată în specii ; 
multe din aceste nu le găsim pe M-le Măgura din cauză că 
are o înălţime mai mică— 1551 m. — şi păşuni mai puţine. 
Cu toate acestea aici vom găsi pe Corydalis capiioides 
L., Kernera auriadata Rchb., AspJenium pseudo-Gevnianiciun 
Heuff., Soldafiella montana Wild. var. repanda Grinţ., Epi- 
pactis sessilifolia Peterm., specii nouă şi ne aflate până 
acum în Hora României iar Diaiiihus spicidifolins Schur., 
Moehringia nniscosa L., Aconituni lasianihuni Simk. var. 
Bainngartiamnn Simk., Kernera saxaiik Rchb. sunt nouă 
şi ne aflate în flora Carpaţilor Moldovei cu toate că po- 
pulează Carpaţi din Muntenia. 
Ramificaţiunile acestui masiv formate din piciorul Mă- 
gurei. Bradului, Obcioara, Primătarului şi obcina Măgurei 
sunt udate de pârăeaşele Afinişului, Furciturilor, Glodului, 
Marcanilor, Ilenei, Grasului, Humăriei cu bâtca Dumbră- 
vanului, „sub care se găseşte un izvor de burcut puţin 
•sulfuros de o puternică tărie conţinând mult acid carbonic, 
de altfel călătorul ce poposeşte aici nu se mai satură bând 
fiind de o limpeziciune şi curăţenie remarcabilă, singurul 
punct pe această parte cam 900 m. de unde călătorul să 
poate aproviziona pentru ascensiune^' şi în fine pârăul 
Măgurei sunt populate mai cu seamă pe poale cu Fagus 
silvaiica L., în amestec cu : 
^ccr campestre L., Acer platanoides L., .Acer Psendoplatanus 
L., Fracsinus excelsior L., Carpiniis Betîdiis L., Ulnius cani- 
pestris L., Popuhis tremulci L., Betuhi pubescens Ehrh., 
Betida verriicosa Ehrh., precum şi varietatea carpaihica Sag. 
et Sneider., ._Alnns incana Willd ; CoryJus^vellana L., printre 
*) Vezi Biil. Instit. de Geologie (Dr. Sava Atanasiu) an. 1908 Bucuretşi. 
