XXVll 
4. Pliccs (veck) aro de ofriga, pa vinduiiigarues iiisida lig- 
gande, langre eller kortare linieformiga upphojningarue. Plicae sutn- 
rales finnas kdgst uppe pa sista vindningen tatt under och parallelt 
med sdmmeu och iiro alltid mycket fina, oftast korta, stuudom 2 — 3, 
men vanligen blott en enda och denna merendels otydlig. Plica 
principalis ( i niirvarande arhete, da annorlunda icke sarskildt iir an- 
, fordt, = plica palatalis supera priraa), som mycket siillan saknas, 
utan tvartom iir langt och grofre an de ofriga, ligger tatt nedom 
suturalvecket och iir ganska ofta det enda gomvecket. Plicae pala- 
tales superae henamnas hiir alia i gommen upptill befintliga med 
sommen parallela veck, saledes afven principalvecket, som da 
raknas for det forsta gomvecket. Plica palatalis inf era finnes 
vid nedre andan af sista vindningen, vanligen nara mynningkan- 
ten och med sned riktning, ^tundom vidhangande nedre iindan af 
lunella. Hos flerfalldiga arter finnes iinnu langre ned, langt till 
hoger, en nastan vertikal vecklik forlangning af gomvalken (cal- 
lus palatalis), som oftast, men oriktigt, benamnes nedre gomveck. 
Plica suhcolumellaris (columellarveck), ett tatt intill nedre larael- 
len pa spindeln lopande veck, som niirmare mynningen mera af- 
lagsnar sig fran lamellen, sa att inom spindeln uppkoinmer ett 
rannformigt rum einellan biida, i hvilket rum clausiliets skifva 
tranges in, da djuret kryper fram ur skalet. Columellarvecket iir 
framtill i mynningen oftast endast synligt tatt under nedre lainel- 
len och bakom spindeln. 
