/ 
XXV 
De anmarkningsvardaste monstrOna hildningai'. som lorekomma- 
hos Clausilia aro: 1) Skalaridbildning, eller att vidninganie kork- 
ski'udikt skilja sig frau livarandra. Sadaii ilr isyiinerliet fumien 
af Cl. larainata ocli parvula. En ofvergang till skalaridformen 
bildar ncn-malt den siciliauska Cl. scalai'is Pfi-., dessutoni intressaut 
derigenom, att det ar den enda bekanta recenta art, som nyligen 
iir utdod eller halier pa att do ut. 2) Ilogervridna skal. Dessa. 
iiro sa sallsynta, att t. ex. A. Schmidt ibland omkring 300.000’ 
exemplar blott funnit tva vridna at hoger af Cl. biplicata. som 
dock ar den pa abnormiteter och raissbildningar I’ikaste mig be- 
kanta art inom slagtet *). I Skandinavien kanner jag blott tva 
hogervridna ex. funna af denna och i Danmark ett af Cl. bi- 
dentata. 3) Dubbla mynningar. Denna besynnerliga monstro- 
sitet ar, ehuru ovanlig, dock ej sa sallsynt, som foregaeude. Isyn- 
nerhet ar den funnen hos arter af sect. Iphigenia (ss. parvula, 
cruciata), men afven hos Cl. laminata, papillaris, gracilis, plicata 
och biplicata. Den uppstar, om ett hal pa nagot siitt brytes pa 
skalets sista vindning, bakom mynningen, utair att denna skadas, 
da djuret vid det nya halet bildar en ny mynuing och begag- 
nar cj den gamla. Blir denna forstbrd alldeles, sa att en uy skall 
bildas, sker detta alltid mer eller mindre ofullstandigt, bimeller 
och veck blifva forkrympta och ofta felas helt och hallet clau- 
silium. 
Slutligen torde en kort framstalluing bora lemnas om clau- 
siliet och om de lameller och veck, som i systematiskt och descrip- 
tivt hanseende aro af sa stor betydelse inom detta sliigte. 
1. Clav siliet finnes djupt inne i mynningen under rygg- 
sidan af sista vindningen och bestar af tva delar: skifva och 
skaft. Skifvan ar ett platt, utdraget, pa langden hvillfdt skal, 
pa bfre sidan konkav, pa den inre konvex (hela clausiliet af Mil- 
ler liknadt vid en sked), tjocka.st vid kauten, an mycket liiugre, 
an mycket kortare an skaftet och med den nedre fria iindan af- 
rundad, tillspetsad eller djupt urnupen. Fran skifvans bfre anda 
utgar det mycket smala, tunna och elastiska skaftet, som vrider 
*) Jfr. W. i Nadir, bl. d. d. Malak. Ge.s. 1875. p. 84. 
