36 
Ethnografi. 
tecknade på 1500-talet. af inhemske personer af de 
gamla furstehusen, sedan de blifvit Spanska undersåter 
och erhållit catholsk bildning. Garcilasso de la Vega, 
af lnca-slägten , är Perus förnämsta historieskrifvare. 
DOrbigmy anser hela Sydamerikas inhemska befolkning 
knappt göra 1,700,000. — Indelningen af Sydamerikas 
Nationer är följande : 
l:o Andes folken: 
a) Peruanska racerna, de civiliserade Quichuas, Ay- 
maras m. fl. 
b) Antisiska folken; hvita, i östra sluttningen af Peru. 
c) Araucaner i Chilesiska cordillererna , samt Patagonier 
och Eldsländare. 
2:o Östliga folk, i Brasilien, Plata. 
a) Tupi eller Guarani, fr. Plata till Orenoco. 
b) Caraibes i norra delen af Sydamerika och i Vest- 
indien. 
c) diverse spridda folk, kanhända ur-invånare, t. ex. 
Botocudes i Brasilien. 
3:o i mellersta delen af Continenten. 
Uti Chiquitos, Moxos, Gran-Chaco. 
Peruanska Peruanerne, som nu utgöra omkring 1y mil- 
lion, är samtliga Christna. De äro af fyra olika folk- 
slag, med betydligt skilda språk: 
1:o Quichuas , som voro de gamla Incas egent- 
liga undersåtare, och således det herrskande folket. In- 
cas rike innefattade höglandet med hafskusten från yEqva- 
tor till 28° s. lat. Detta land är till en stor del kallt, 
och nästan öfverallt torrt och föga fruktbart, samt 
skoglöst, så att man ej skulle vänta att här finna den 
högsta civilisationen i Amerika. Quichuas bebodde stör- 
sta delen af höglandet [de torde motsvara Tschudis 
Huancos? förra årsb. p. 74]. De sägas vara temligen 
små till växten, blott omkring 5 fot, h vilket dock skulle 
komma af extremiteternas korthet; föröfrigt starka, väl- 
bildade, af mörk, brun färg med starkt böjd näsa, föga 
skägg o. s. v. 
