Ethnögrafi. 41 
Aymarés eller Guaymarés , af Guarani-ordet Guai, 
flod. Portugiserne kalla dem Botocudos , sjelfve skola 
de kalla sig Engcraecknung. De bo i östra delen af 
Brasilien kring 18 — £0° lat. De beskrifvas såsom ser- 
deles vilda cannibaler af ljus, gulaktig färg och till ut- 
seendet lika Guarani; de plägade genomborra öron och 
underläpp samt deruti bära stora trissor af träd. En 
del af dem skola nu vara åkerbrukare och omvände 
genom en af deras landsmän, Gu i do Po eran e, af 
stora naturanlag, som blef omvänd af Jesuiterna. Denne 
skall sjelf hafva gifvit dem skrifna lagar , som äro märk- 
värdiga i många hänseenden, bland annat deri, att alla 
dödsstraff äro uteslutna. ' 
Cioitacos äro en annan dylik nation, hvaraf en 
betydlig del nu skall vara civiliserad. — Puris vid flo- 
den Paraiba och ett ganska stort antal andra små folk- 
slag, hafva blifvit omtalade, men de flesta tyckas vara 
föga mera än till namnet kände. Det synes äfven vara 
osäkert huruvida icke en del af dem höra till Guarani- 
stammen. 
c) Uti det s. k. Terra firma, från Panamanäset till Camber. 
Guyana , voro Caraiberne utbredde och , såsom det sy- 
nes, blott här och der blandade med små folkslag af 
annat' ursprung. De förut nämnde missionärerne Gilii 
och Hervas kände 25 Caraib-stammar vid Orinoco, h vil- 
kas språk voro föga afvikande dialekter. Desamme 
kände flera andra närslägtade i Guyana och långs åt 
kusten, ända till näset, hvarest talades ett språk, kal— 
ladt Dariel eller Darian . Vidare bodde de på Antil— 
lerne, hvarest de dock tidigt blefvo alldeles utrotade. 
A. v. Humboldt lemnade vidare upplysningar om dessa 
folk. Enligt honom utgjordes nationen af 2:ne hufvud- 
grenar: 1:o Caraibes , som sjelfve skulle hafva kallat 
sig Carina , Calina , Callinago , bodde långsåt kusten 
och på öarne; 2:o Tamanacs söder om Orinoco; 3:o 
Chaymas i bergen nära kusten, vester om Cumana; 
