44 
Ethnografi. 
slutet af Prichard slutar härmed skildringen af Amerikas 
fölkslag med den anmärkningen, att de alla måste an- 
ses utgöra en enda menniskorace, inom h vilken visser- 
serligen betydliga olikheter förekomma, men som dock 
ej på ett bestämdt sätt närma sig till Asiens eller Po- 
lynesiens invånare. Man hade velat påstå att Esqui- 
maux tydligen skiljde sig från alla de öfriga, genom 
sin skicklighet såsom sjöfolk m. m. [jfr förra årsb. 7 £] 
men ett närmare studium visar genast huru falsk denna 
asigt är, då öfverallt i Amerika finnas folkslag som färdas 
på vattnet och fiska, lika väl som jägare och åkerbru- 
kare. Det visar sig deremot, att öfvergången mellan 
Esquimaux och de öfriga Amerikanerne sker temligen 
omärkligt samt att lefnadssättet hos vilda folk bestäm- 
mes af den natur som omgifver dem. Intet hindrar att 
Amerikanerne i äldsta tider kunnat komma från Asien; 
detta är t. o. m. troligt; men de hafva derifrån ej 
medfört någon bildning, utan de seder och de språk 
som nu finnas i Amerika, måste antagas hafva der ut- 
vecklat sig. — Vi förbigå här sista kapitlet, som in- 
nehåller en i hög grad intressant undersökning om sä T 
kerhcten och osäkerheten af tideräkningen i den äldsta 
historien. 
Allmän Efter det ofvanstående utdraget af Priciiards ar- 
iuerdtur.|^ete, QfVergå vi till en mera fragmentarisk framställ- 
ning af Litteraturen och börja med 
Allmän litteratur. 
A. Rktzius har lemnat en ny, geografiskt ordnad 
öfversigt af folkslagens indelning efter hufvudets form 
i Skandin. Naturf. Förhandi. 4 844, 33, (tr. 4 847 och 
derifrån i Miill. Archiv 4 848). Denna innefattar nu ett 
så stort antal folkslag från alla verldsdelar, att den gan- 
ska väl bör kunna tjena till grund för en verkligt ve- 
tenskaplig menniskoslägtets naturalhistoria , jemte den 
