Ethnografi. 47 
C. H. Smith, Nat. Hist. of the Human Species, 
478 pag. 1£:o, 34 col. Pl. Edinburg 1848 (7| sh. Sterl.) 
Steph. H. Ward, Nat. Hist. of Man, £14 sid 8:o, 
London 1850 (3 sh.). 
Prichard, berättelse om Ethnografiens framsteg, 
till Ethnogr. Soc. of London 1848; James. Journ. vol. 
45, 336; mest om forskn. i Assyrien. 
Boudin antyder pathologiska och physiologiska olik- 
heter mellan menniskoracerna , Fr. Not. 1849. IN. 110, 
ur Gazette Medicale 1848, N:o £9. 
Zeune,. tiber Schädelbildung &c. broch. 1846; se 
Retzii bedömande deraf i Vet. Ac. Öfv. 1847. 19 (och 
Fror. Fortsch. IV. 407). 
Morton, om hjernans storlek hos olika mennisko- 
racer, Proc. Acad. of Philad. 1849, ££1 och 1850, 
30. På sednare stället, p. 33, påstås att mennisko- 
slägtet börjat med flera ursprung, hvari man igenkän- 
ner Nordamerikanarnes begär att få Negrerne betrak- 
tade såsom en särskild art. 
Omalius d’Halloy, des Races Humaines. 8:o. Paris 
1845 (se Fror. Fortsch. I. 347). — Id. om den gamla 
fördelningen af de hvita folkslagen, Rull. de Brux. 1848. 
I, 549. 
Marcel de Serres, sur les races hum. Institut N:o 
701, och 1850 p. 51 (Ur Acad. de Montpellier). Svarta 
racen betraktas såsom den äldsta. 
Rich. Comfort, om menniskoracerne ”nach einer 
neuen princip” Haidingers Bericht. I, 65 ; talar om hud- 
färgen o. d. 
Jacquinot, om menniskoracerne, Fr. Vet. Ac. 1845 
d. 5 Maj, C. R.; Institut; Fror. Not. 745 ; hufvudinne- 
hållet är, att namnen: svarta, hvita, gula &c. racen, ej 
äro rigtiga. — Id. om de Anthropologiska karaktererne 
C. R. 30 Juli 1845; Fr. Not. 769, synes lika litet 
som de öfriga, bär sednast anförda arbetena, innehålla 
något nytt. 
