Finska 
folk. 
50 Ethnografi, 
Iberier, med rundt, Celter och Germaner med aflångt 
hufvud. — Finnes öfversatt i Mull. Arch. 4847,499. 
Omalius dHalloy, om några af Vestra Europas 
gamla folkslag, Bull. de Brux. 4 845. 230. — Han 
antager (i Elem. d’Ethnogr.) att Celterne varit ett blondt 
folk , som liknat Teutonerna i mycket, och som före sig 
funnit, i Britannien och Gallien, ett litet, mörkhårigt 
folk, h vilket de underkufvat. 
Schayes , om antiqviteter ur tumuli i provinsen 
Liége i Belgien; Bull. de Brux. 4850, 4, 541. 
Ibibert de Mottelettes, om Belgiens gamla Ethno- 
grafi, ibid. 545. 
Chavannes omtalar 3 olika lag af grafvar vid Be- 
lair; Bull. Soc. Vaudoise 4 848, 376. Ett cranium af 
understa laget, som beskrifves korteligen och otydligt, 
tyckes vara en hrachycephal med uppåt starkt afsmal- 
nande hjernskål. 
Graves, om Ogham-skriften på gamla monument 
i Irland, Roy. Irish Proc. 4 848 : 4 74 , 4 83 och på flera 
st. i det följande, sist. 356; dechiffreras; visar att den 
är från början af Christna tideräkningen, och är när- 
slägtad med runskriften. 
Schott, om Altaiska eller Finsk-tarta riska språk- 
familjen, Berl. Abh. 4847, Philol. p. 28 4, och ett 
kort utdrag i Berl. Bericht. 4 847, 425. Han anser, 
på linguistiska grunder, alla de Tartariska och Turki- 
ska folken utgöra en enda stam tillhopa med de Tschu- 
diska (Samojeder, Finnar m. fl.) Det är annu ovisst 
om Kamtschadalerne höra dit. — Densamme, om räkne- 
orden i Finsk-tartariska språken, Berl. Ber. 4 849, 5. 
G. v. Haartman, om Finska folkstammen, Acta 
Fenn. II, 845; skiljer mellan Savolaxare, Tavastlännin- 
gar och Karelare, som skola vara betydligt olika till 
utseende och lynne. Tavastlänningen anses vara af re- 
naste racen: kort, groflemmad, korthalsad, nästan all- 
tid hjulbent, med små, blå ögon, rakt, blekt hår, trub- 
