17 
Ethnografi. 
radis, tyckas hafva en af Papucr och Polynesier blan- 
dad befolkning; Cook träffade på den största ön, Esp. 
Santo, . dem som förstodo Taitiska språket och torde 
hafva kommit dit från annat håll, men mängden lära 
vara Papuer, liksom på Mallicollo, och beskrifvas såsom 
serdeles ap-lika. Deremot bo på Tanna och Errom- 
ango äfven svart folk med krusigt hår, vilka förstå 
det Polynesiska språket, som äfven talas på den när- 
liggande Erronon , men enligt Prichard x skola de dess- 
utom hafva ett eget språk, som utmärker sig genom 
högst egna flexioner af orden, t. ex. singularis, dualis, 
trinalis och pluralis. Nya Caledoniens invånare skola 
likna dem på Tanna. 
På Vanikoro och Ticopia , norr om Nya Hebriderna 
bor en märkvärdig race, som enligt d Urville tyckes 
hafva hela utseendet af Papuerne, och stå på samma 
låga bildningsgrad som de, men äro mera småväxta 
och tala ett Polynesiskt språk. Viti eller Fidschi-öarne 
mellan Nya Hebriderna och Tonga, hafva äfven svarta, 
krushåriga invånare, som tala ett Polynesiskt språk, 
men de äro storväxta och väl bildade, samt grymma 
och lastbara. De bruka pil och båge, som ingenstäds 
finnes bland Polynesierna , men hafva dessutom många 
af de bruk som utmärka dessa sednare, t. ex. omskä- 
relsen och kawadrycken. Mycket af detta kan vara 
ett lån från Tonganerna, h vilka från gamla tider hafva 
handlat med dem, men språket är tydligen ursprung- 
ligt, liksom deras mythologi. De steka krigsfångar lef- 
vande och äta dem. Af det som om dem berättas, 
tyckes det vara troligast att de äro ett från uråldrig 
tid blandadt folk af Papuer och Polynesier. 
Tasmanien eller Van Diemens land bebos äfven af 
en Papuartad, krushårig nation, som är betydligt olika 
med den på Australien. Märkvärdigt är att så litet 
tyckes vara kändt om folket i ett land, der Engels- 
männen länge haft betydliga colonier, 
Årsb. i Zool. 1845—1850 af Sundevall % 
