Ethnografi. \ \ 
hörer att deras förfäder kommit i några få båtar från 
vester eller nordvest, utom på Sandwichs-öarne, som 
ligga nordligast och på Nya Zeeland som är den syd- 
ligaste delen af deras område. Nästan öfverallt hade 
de fört med sig svin och hundar, som utgjorde de 
enda dem bekanta fyrfotadjur, utom på Påskön, der 
båda saknades, och Nya Zeeland der blott hundarne 
funnos. Dessutom ägde de flesta, och äfven Påsköns 
invånare tama höns, men dessa saknades på Nya Zee- 
land. De äro storväxte; karlarne af de högre kasterne 
äro i medeltal 6 fot. Färgen är öfverallt brun men 
af ganska olika nuans hos olika personer, utan afse- 
ende på kast, ålder o. d. Öfverallt, äfven på Påsk- 
ön, är tatuering bruklig, äfven tyckes omskärelse vara 
allmän liksom bruket att afskära ett fingerled. Såsom 
en motsats mot Asiaternas svartsjuka, utgör en otyglad 
lättfärdighet ett hufvuddrag i deras lynne. 
Tonga-öarnes invånare tyckas utgöra en öfvergång 
mellan Micronesier och Polynesier, och tyckas hafva 
hunnit till en något högre bildning än de sednare i 
allmänhet. Deras språk åäges närma sig till Malayer- 
nas, men orden slutas med vocaler såsom hos öfrige 
polynesier och sakna de consonant-ändelser (t, k, s o. 
s. v.) som vanligen tillkomma i de vestliga språken. 
Deras rika och vackra mythologi liknar högst nära den 
hos de öfriga samslägtingarne och vänder sig hufvud- 
sakligen kring en ö, Bolotu, långt bort åt N. O. , som 
bebos af Hotuas, hvilka äro en slags andliga eller gu- 
domliga varelser af ganska många olika ordningar. En- 
ligt en af deras sagor hade Guden Tangaloa, eller enligt 
andra , Maui , uppfiskat Tonga-öarne ur hafvet på en 
metkrok. Samrha berättelse återfinnes hos andra af 
dess öboer, t. ex. på Nya Zeeland. Den förnämsta af 
Tonga-öarne kallas Tonga-tabu, emedan den är helig 
och innehåller deras förfäders grafvar samt är residen- 
set för deras furstar. Hela deras samhällsförfattning är 
