58 
Gallas. 
Negrer, 
Kaffrer, 
Hottentot 
ter. 
Ethnografi. 
ves en G«//as-skalle. — Kabylerna utgöra den vigti— 
gaste delen af Algiriens befolkning. De kallas Berber, 
Barabas i Nubien, Amazirghes i Marocco, Schelluches i 
vestra sluttningen af Atlas; de anses härstamma från 
Gsetulerna. 
Guyon, om Schevia, ett folk i Tripoli; C. R„ 3 
Juli 1848; — Fror. Not. 158; långa, blonda, hvita, 
troligen af Nordiskt ursprung. De äro åkerbrukare och 
tala Berber-språket. I bergstrakterna skola de, liksom 
Gagots i Pyreneerna, sakna öronlapp; men denna åter- 
kommer på slättlandet. 
Renon, om Marocco, Fror. Fortschr. J, 21 och 48. 
Tu. Hodgkin, om Canariöarnes gamla inv. London 
Ethnogr. Soc. 21 Maj 1845; — Fror. Not. 1846, 
N:o 802 och 3. 
Om "Tuar eg” i Afr. öknen, Fror. Fortschr. IV, 
43, ur Daumas, om Algiriska Sahara. — Sjelfva öknen 
beskrifves ibid. 70, efter samma arbete. 
C. Tutschek, Lexikon öfver Gallas-språket 1844, 
och Elementär Grammatica, tr. 1845, båda utarbetade 
efter samtal med en af Prins Max. af Bayern hemförd 
Galla, enl. Murchison i Geogr. Journ. 1845, I pag. 
LXV. — En Gallas-skalle beskrifves af Erdl; se strax 
ofvan. 
Frobervilles obss. på Afrikanska Negrerne medde- 
-lades af Serres i Fr. Vet. Ac. 3 Juni 1850; C. R.; 
Instit. p. 177. — Fr. har gjort buster som föreställa 
åtskilliga Negerfolk och Dr. Jacquart har tagit Daguer- 
rotyper af många. Af dessa synes, enligt Serres 
mening, att de tjocka läpparne, de framstående kä- 
karne, hårets ullighet o. s. v. aftaga från Guinea mot 
Indiska hafvet och mot södra Afrika, samt att en Se- 
mitisk typus är igenkännelig bland Negrerna i hela 
östra Afrika. 
F. E. Forbes, underrättelser om Vahie eller Vei- 
språket i V. Afrika, innanför Liberia; Geogr. Journ. 
