76 
Zoologi. 
ursprungligen hos embryo, äfven hos menniskan, vid 
nacken ; men ”den följer med hjertat”, som äfven är ur- 
sprungligen bildadt der, under hjernan, och som sedan, 
hos dessa högre classer, flyttas bakåt. 
Hos fiskarne är det nedre stycket af scapular- 
bågen, hvilket motsvarar en costa sternalis, vida större 
och mera utbildadt än de % öfre styckena. Costal- 
ringens Appendix utgår således från detta stycke, och 
har fått en större utbildning, till en fena eller extre- 
mitet, som i de flesta fall består af flera ben. Alldeles 
detsamma sker med dess homotyp uti nästa cranii ver- 
teber, nemligen Membrana branchiostega med sina strå- 
lar. Men hos Lepidosiren förblifver främre extre- 
miteten enkel ock bibehåller närmare likheten med ett 
appendix costae. Hos amfibierna återfinnes det nedre 
stycket af scapularbågen uti det väl utbildade Os cora- 
coideum , och här finnes ett förbenadt sternum , men 
scapula har blifvit betydligen utbildad och extremiteten 
har flyttat sig till dess förening med coracoideum, 
hvilket läge den bibehåller hos de högre classerna och. 
i hvilket den uppnår sin högsta utbildning. 
Clavicula tydes af Owen på följande sätt. Hos 
fiskarna ligger dess homologon betäckt af det stora be- 
net som bär fenan, men dock tydligen bakom detta, 
och bildar haemopophysen (costa sternalis) till atlas. 
Hos amfibierna och de högre classerna är detta ben på 
h varjehanda sätt modifieradt, men ligger dock alltid 
framom coracoideum, emedan det väl följt med scapular- 
bågen under dess dragning bakåt, men ej blifvit fly t— 
tadt fullt så mycket, som den. Den egentliga costal- 
delen till atlas har stadnat qvar och vuxit fast vid 
sidoutskotten , liksom på de öfrige halsverteberna. Ho- 
mologien af clavicula med foglarnes furcula erkännes 
af Owen. 
Efter denna tydning af främre extremiteten, blir 
den af den bakre lättare. Hos de lägste amfibfor- 
