81 
Allmän öfversigt. 
Retzius, om tydningen af Verteberutskotten . Vet. 
Ac. Handl. 1848, 213, m. fig. — Mtill. Arch. 1849, 
593. — Ett par sjelfständiga utskott beskrifvas, hvilka 
förut blifvit förbisedde, då de hos menniskan äro min- 
dre tydlige och ofta sammanflyta med de förut kände; 
nemligen Proc. ma mil la res, framtill, uppåt, vid Pr. 
obliqvi ant. och ofta förenade med dessa; Pr. acces- 
so rii, baktill, uppåt eller utåt, mellan Pr. obliqvi och 
transversi. Alla verteber-utskotten anses höra till 
arcus vertebrse, nemligen: Pr. spinosi, obliqvi, de båda 
nyssnämnda, transversi och articulares eller ledytan 
för capitulum costse. 
Melwille, om den ideella vertebern, Z. pr. 1848, 
145 emot Owens theori; med svar af Owen. M. antager, 
att typice finnes en liten båge för att omfatta blodkärl- 
stammen, innanför den stora, som utgöres af costa &c. 
— Vidare, Z. Pr. 1849, 11, der M. antager blott 3 
craniivertebrer, och förkastar 0:s vert. nasalis, samt 
upprepar sitt förra påstående. 
Macdonald, om vertebral-homologierna, Z. Pr. 
1848, 131; en detaljerad framställning med en ny 
terminologi, som innefattar en jemförelse mellan carpus 
och tarsus samt insekternas och vertebraternes extremitet. 
Densamme, om läget af costa och om homoiogien 
af benen i vert. djurens extremiteter, Institut 1849, 
p. 78 (ur Brit. Assoc., Zool. Sect.) Normala läget för 
caput costse anses vara midtför skillnaden mellan 2 
vertebrer. Han anser för ett fel , att man efter Cuvier 
antagit 7 vert. colli hos alla mammalia . o. s. v. 
Ed. Fry, om morphologien af vertebrat-skelettet, 
Z. Pr. 1850, 15; jemför skelettet hos vertebrata och 
segmenterade djuren, och betraktar vertebrernes förhål- 
lande till ganglia eller centra. 
Flourens har lemnat ytterligare bevis att benen 
tillväxa genom yttre lag och resorption af inre ytan; 
Årsb. i Zool 1845 — 1850 af Sundevall 6 
Benens 
tillväxt 
och 
struktur. 
