97 
Allmän öfversigt. 
En afhandling om Djurens classification , af Dana, 
finnes i- Ann. Nat. Hist. Sept. 4 846, N:o 874; den 
tyckes innehålla föga nytt. 
Boie talade om charactererne i Zoologien , vid 
Tyska Naturforskarnes möte i Kiel; — - Kröyers Tidskr. 
II, 34 4. Han utvecklade der samma åsigter som han 
följt sedan 4 828. Han tror att charactererna för Ge- 
nera m. m. aldrig kunna bli absoluta, men fordrar dock 
att de till största delen skola passa på alla dithörande 
arter: ”Afvikande arter” skola alltid finnas, för hvilka 
den allmänna characteren ej passar; men som dock ej 
böra afskiljas såsom egna genera [det vore önskligt att 
alla systematici ville erkänna detta]; färg och teckning 
utgöra lika god character som någon annan ; äfven stor- 
leken visar sig ofta vara det; m. e. o. man kan ej 
bestämma en characters värde efter dess physiologiska 
vigt, utan blott efter dess allmänna giltighet, hvilket 
utan tvifvel måste erkännas; vi skulle blott önska, att 
att B. ville praktiskt visa sina påståenden uti publice- 
randet af de rika materialier han sedan lång tid till- 
baka samlat. 
F. J. G. Mayer , System des Thierreichs . . . nach 
einem Princip; Verh. d. Preuss. Rheinl. Bonn 4 849, 
characteriserar classerna efter läget och rigtningen af 
extremiteterna, hvilket temligen godt går an vid de 
vertebr. djuren. Men de till detta system hörande 
namnen låta nog afskräckande, t. ex. Paramesomelea 
(Homo); Cathetomelea (Mammalia); Oxygonismelea (Aves); 
Plagiomelea (Amphibia), Sporadomelea (Pisces) o. s. v. 
Äfven ordningarnes characteristik efter samma princip 
försökes. 
Agassiz säger, uti en afhandling ”om relationen 
mellan djuren och det medium, hvari de lefva” (Ann. 
Nat. Hist. 4 850: VI, 4 53; ur Sillim. Journ.) att ”han 
kommit till den öfvertygelsen”, att i hvarje grupp stå 
Årsb. i Zool. 1845 — 1850 af Sundevall. 7 
