Organo- 
grafi : 
Om tän- 
derne. 
126 Therologi. 
Föröfrigt anmärker O. att Ossa Metatarsi och 
Metacarpi äro åtskilda hos Moschus aquaticus och en 
fossil art, samt, under fostrets tidigare stadier , hos alla 
Pecora. Likså hafva de flesta af dessa djur öfre fram- 
tänder och hörntänder under fosterstadium. Psalterium 
är den del af deras mage som sist utbildas; den sak- 
nas hos deras foster. Deraf slutar O. att de utdöda 
Artiodactyla , som utgjort öfvergången mellan Pecora 
och Belluae, hafva saknat denna 'del, men i öfrigt haft 
magen bildad någorlunda som de nu lefvande. 
Turner har lemnat bidrag till Däggdjurens natur- 
liga indelning efter cranii bildning, i Zool. Proc. 1848 , 
63 , med systematisk uppställning p. 86. Han afhand- 
lar här isynnerhet Ferse, och lägger synnerlig vigt på 
”the Alisphenoidal canal” (för Art. carotis externa). Den 
derpå grundade uppställningen synes högst naturenlig; 
t. ex. de annars nog tvifvelaktiga genera Bassaris 
och Gercoleptes komma till Procyonina, hvarigenom 
den systematiska uppställningen tillika blir geografisk. 
— Vidare har han fortsatt i Z. Proc. 1849, 147, 
med Un gul a ta, hvilkas anordning blir densamma som 
den nyss förut anförda, i Artiodactyla och Perissodactyla. 
Owen har sysselsatt sig med bestämmandet af ho- 
mologien af Däggdjurens tänder, i Ann. Sc. Nat. 1845: 
III, 116. Sedan framställes detta ämne uti en af- 
handling om tänderna hos Phacocherus, läst i Roy. 
Soc. d. 7 Febr. 1850; Philos. Tr. 1850, 481; Ann. 
Nat. Hist. 1850, VI, 125; Institut 1850, p. 292. 
Däggdjuren fördelas i 2:ne stora hufvudgrupper nemligen, 
1:o Monophyodonta (Cetacea samt Bruta och Mo- 
notremata), hvilkas tänder ej växlas och äro alla af lika 
form, så att de ej kunna indelas i kindtänder o. s. v. 
De äro ej heller inskränkte till något visst antal, men 
ofta vida talrikare än hos de följande djuren. 
