Större 
Anatomi- 
ska 
plancLe- 
verk. 
130 Therologi. 
drag, deri dock hela utvecklingen från det omogna äg- 
get i ovarium, ända till det färdigbildade foetus, fram- 
ställes i 35 kort uttryckta punkter. Det vigtigaste är 
B:s upptäckt, att ägget mognar och lossnar från ova- 
rium under parningstiden, alldeles oberoende af parnin- 
gen. Härtill härer, att fröblåsan (Vesica prolifera) för- 
svinner vid äggets mognad, antingen i äggstocken , eller 
i tuba, och att Corpus luteum bildas i ovarium efter 
äggets afgång, äfven utan parning. Ägget befröas af 
Spermatozoerna i ovarium eller i öfre delen af tuba 
Fallopii. Då det hunnit till nedre ändan af tuba, upp- 
hörer parningsdriften hos hvndan. Om ej parning föl- 
jer, absorberas ägget. 
Straus-Durckheim, Anatomie descriptive et compa- 
rée du chat; 4:o avec Atlas fol. Imp. Paris (chez l’Au- 
teur, Rue Copeau N:o 4) Vol. I, Osteologie'; Vol. II, 
Syndesmologie et Myologie, 1845 (70 Fr.); är ett stort 
och med utmärkt noggrannhet genomfördt arbete, att 
jemföra med samme Förf:s förra arbeten eller Bojam 
om Testudo. Osteologien är till betydlig del compara- 
tivt bearbetad, men Myologien är en beskrifning af 
kattens muskler, blott jemförde med menniskans. Vid 
begagnandet är man ofta besvärad af de talrika nya 
namnen, och af organernes anordning blott efter functio- 
nerna; t. ex. Musc. qvadratus lumborum heter: ”Longs- 
sous-intertransversaires des lombes” och måste uppsökas 
bland ”Flechisseurs lateraux du corps” jemte de hals-, 
rygg- och svansmuskler som böja kroppen åt sidan; 
äfven förorsakar det mycken svårighet, att samma de- 
lar betecknas med olika nummer på hvarje figur. 
Af Blainvilles Osteographie utkommo hft. 1 6 — 18, 
år 1845; Gravigrades (Elephas, Dinotherium.) och bör- 
jan af Onguligrades (fl yrax); 19, £0: Rhinoceros; 22 
Hippopotamus; 23 slutar Pachydermerne; hela arbetet 
slutade genom Förf:s död, år 1850, med hft. 24, som 
börjar Ruminantia, med gen. Camelus och Lama. 
