Br ut a. 
163 
hållits. Beskrifves utförligt; hoprullar sig som Erina- 
ceus; framtårna äro 2 stora: dig. 2 och 3, samt en 
kort, dig. 4; dentes utr. 8 v. 9 cvlindrici. Två ar- 
ter bestämmas: 
Tol. tricinctus (L ) Brasilien; skal gulaktigt; hvarje fjäll om- 
gifvet af en svagt intryckt linea; rudirnent af dig. 1 och 
5 finnas. 
Tol. conurus n. sp. vid Platafloden; skal svartaktigt, fjällens 
linea djupt intryckt; rudim. finnes af dig. 1, men saknas 
af dig. 5. 
Focillon beskrifver 2 nya arter af Manis i R. Manis; 
Z. 1850, 465 och forts. 563, uti en utförlig fram- 
ställning af Ref:s monografi af slägtet, med tillägg om 
skelettet af M. tridentata p. 531, och flera andra vär^ 
derika upplysningar. M. a sper a Sund; som varit be- 
tviflad, erkännes såsom god art; 
M. tridentata Foc. m. fig. högst nära M. tricuspis, inen 
med kortare svans och tydligare 3 tandade fjäll. Från 
Mozambik. 
M. guv Foc. m. fig. efter en unge, som slår högst nära M* 
Javanica, men har 21 rader fjäll, och som uppgifves varä 
från Afrika! 
BELLILE. — - Om dessa djurs classificering äreiassifica^ 
förut taradt sid. 124 och följ. t,on4 
Christol hitförer ytterligare de s. h Sirenia, uti 
sin jemförelse mellan de lefvande och utdöda Pacby^ 
dermerna. Fr 4 Vet. Ac* 1849, d. 1 Oct. * — Institut 
p. 313. Han indelar dem i 4 familjer: Proboscidiens, 
Pachydermes ordinaires, Solipedes och Amphibies* — - 
Inom hvarje af dessa familjer äro de slägten äldst, som 
sakna cement på tändernes kronor (”Acementodontes”)* 
Dessa hafva låga tandkronor, som genom en emalj-valk 
(bourrelet) tydligen skiljas från de delade, starka röt- 
terna. Hos Cementodonterna är förhållandet motsatt. 
Mayer, Anatomi af Elefanten och öfriga Belluae i Anato^ 
N. Acta Ac. Caes. Leop. XXII, 1. ““.ta 
