466 
The r olo g i. 
nästan så långt som halfva truncus. Den har varit 
allmän i nästan hela Europa och Siberien. En fjerde 
hufvudafdelning af slägtet finnes i den utdöda Rh. in- 
cisivus, med 4 tår m. m. [Acerotherium Kaup]. Se 
Mem. de Petersb. Sc. Nat, tryckt 4 849, med talrika 
plancher; samt Fror. Not. X, 482, 4 849 (ur Bull. de 
Petersb. N:o 4 64); och ”Nachtrag”: Fror. Tagsber. Zool. 
II N:o 3; 4850 (ur ”Bull. Tom. 8 , N:o 45”); — Leonh. 
& Bronn. Jahrb. 4 850, 880. 
Giebel, om mjölktänderna af Rhinoceros tichorhi— 
nus, m. fig. Leonh. & Bronn. Jahrb. 4848, 28. — 
Id. om dess framtänder ibid. 4 849, 76. 
Blainville afhandlar slägtet Rhinoceros i 20:de häf- 
tet af Osteographie, och anförer der blott 5 lefvande 
och 3 utdöda arter såsom kända (se Leonh. & Bronn. 
Jahrb. 4 847, 495), Ett betydligt tillägg är dock 
redan gjordt och ännu flera arter torde återstå att 
Jära känna. Paravay anförde i Fr. Vet. Åc. d. 3 Apr. 
4 848, att i Chinesiska böcker omtalas 5 arter af Rhi- 
noceros, bland hvilka dock en lärer vara den som vi 
känna från Indien, och en eller ett par torde rent af 
utgå. Se R. Z. 4848, 4 4 9; — Fr. Not. N;o 4 34; 
— Comptes Rendus o. s. v. 
Något säkrare är underrättelsen om en Rhinoceros 
i centrala delen af Afrika, Waday m. m. , som är 
märkvärdig derföre, att den, liksom de asiatiska arterna, 
har blott ett horn. Franske Gonsuln i Djedda , Fresnel, 
hade förskaffat sig några sådana horn, som förevisades 
af Roulin i Fr. Vet. Ac. d. 7 Febr. 1848; C; R; — 
R. Z. p. 64. Äfven A. Smith lemnar, i Illustr. under 
Art. Rh. Keitloa underrättelser om en enhornad art i 
mellersta Afrika. 
A. Wagner har erhållit säker underrättelse, att 
den tvåhornade Rhinoceros cucullatus, som han be-? 
skref och afbildade i Schrebers Säiigeth. vol. VI, utan 
att känna dess fädernesland, verkligen är från Abyssi-* 
