B e 1 lu re. 1 07 
nien och ännu finnes qvar i Schoa. Den är således, 
såsom han redan då förmodade, samma art, hvarom 
Bruce för 60 år sedan lemnade underrättelse, och som 
sedan ofta varit betviflad. Den har huden försedd med 
veck, såsom de asiatiska arterna, men två horn såsom 
de sydafrikanska. Gött. Gel. Anz. 4 850, 30. 
A. Smith heskrifver och afbildar i 111. S. Afr.: 
den länge kända Rh. bicornis, pl. 2, samt dertill 
Rh. si mus Burch., pl. 4 9, en ganska väl skild art, 
och en ny, Rh. keitloa, pl. 4, Denna sistnämnda är 
ganska nära lik Rh. bicornis, men skiljer sig genom 
bakre hornet, som är lika långt med det främre, och 
några andra dylika , små olikheter. Det bör dock här- 
vid anmärkas, att J. Wahlberg, som mycket sökt efter 
detta djur i samma trakter der Smith erhöll det, icke 
funnit det; men hit till Stockholm hemfört ett ex. af 
Rh. bicornis £ , som nära öfverensstämmer med Smiths 
figur och beskrifning af keitloa. Han har ock funnit 
att honorna i allmänhet hafva bakre hornet vida längre 
än hannarna. Rh. keitloa torde således ännu böra be- 
traktas såsom en ej fullt säker art, 
Om en Rhinoceros, som lopp ut ur ett menageri 
i Galawav i N, Amerika, se Fror. Not. N:o 464 (4848). 
Några exempel på fruktsamhet hos hybriditeter af f Equus 
Hästslägtet, hafva blifvit uppgifna. Castelnau uppgaf, ma hybrid 
i bref från Bolivia till Fr. Vet. Ac, d. 4 5 Juni 4 846 dlteter - 
(C. R.; Institut p. 206), att en Mulåsnehona der- 
städes, sjelf barn af Asrfa cf och Häst hade fått 
ungar 2:ne gånger; först med åsna, då ungen blef en 
”Mulet”, lik de vanliga; sedan med hingst, hvaraf un- 
gen blef ett sto, af hästskapnad. — < Pamzza och Ca- 
pelli berättade om en mulåsnas fruktsamhet i Italien , 
vid Ital. Congr. 4 845. — Fr. Not, IX, 345; 4 849. 
— En fruktsam hybriditet af Eq. asinus och Eq. 
hemionus omtalades af Is, Geoffroy vid Fr. Vet. Ac, 
d, 4 6 Oct, 4847, 
