170 
Th er ologi. 
två förstnämnda visa väl någon liten olikhet, som dock 
endast torde böra anses för individuell, men det sist- 
nämnda afviker betydligt. Han antager alltså 3 lef- 
vande arter af slägtet: 
1 H. typ us, Senegal, Abyssinien, med blott en conisk, 
hoptr. falsk kindtand; den 2:dra och 3:dje redan något 
sammansatta; de nedre sidoframt. persistenta; orbita rund 
eller med något större vertical diameter; ossa zygom. mera 
sneda; vert. dorsi 16, (lumbales, liksom hos följ. art, 4), 
o. s. v. 
2 H. a us t ra 1 is, Sydafrika; med 2:ne coniska, hoptryckta, 
enkla kindt. ofvan; nedre sidoframt. affallande; orbita 
något longitudinellt oval; vert. dorsi 15. Föröfrigt är 
hela cranium hos denna något smalare mot längden; un- 
derkäken smalare, ossa zygom. mindre sneda än hos fö- 
reg. o. s. v. 
3 H. minor Mort. (sedan H. 1 i ber iens is Mort.) fr. Gui- 
neakusten. 
Is. Geoffroy bifogar på’ förstn. ställe en varning 
mot åtskiljandet af arter, och Morton klandrar D. för 
antagandet af 2 nya namn utan att bibehålla det gamla 
H. amphilius. [Ref. får härvid tillägga, att dessa 
djurs cranier utan tvifvel variera betydligt efter kön, 
ålder och troligtvis rent af individuellt. 2:ne cranier 
på museum i Stockholm, hvaraf ett är hemfördt från 
Cafferlandet af J. Wahlberg och ett uppgifves vara från 
Cap , hafva båda orbita mera hög än lång, och instäm- 
ma ej med D:s beskrifnirjg på tänderna hos den syd- 
liga formen]. 
En ung, 7 fot lång Hippopotamus från öfre Nilen 
hade ankommit lefvande till Zool. Gardens i London år 
4 850. Se underr. derom i Ann. Nat. Ilist. V, S\ 5; 
— Z. Proc. p. 97; — Fror. Tagsber. Zool. p. 269, 
J. Tomes beskrifver ett blodrödt exsudat från hu- 
den af nyssnämnde Hippopotamus, Z. Pr. \ 850 p. 1 60. 
Det synes nyss han badat, i form af bruna fläckar på 
huden. 
Sus, l. Owen utreder tandväxlingen samt kindtändernes 
structur och utveckling hos Phacochseres; Roy. Proc, 
