m 
T h e r o 1 o g i. 
gifna, hvarigenom den fördelen vinnes att dessa djur, 
för hvilkas underordnade grupper constanta karakterer 
äro ytterst svåra att upptäcka , bli från olika synpunk- 
ter betraktade. Det skulle leda till alltför stor vidlyf- 
tighet att här meddela indelningen, hvarföre jag blott 
hänvisar till sjelfva afhandlingen. Emellertid torde här 
få anmärkas, att jag ej kan erkänna rigtigheten af 
Förf:s utsago, att min uppställning af dessa djur en- 
dast är grundad på formen af klöfvarna. 
Såsom en partiell, ytterligare bearbetning af samma 
ämne, har Gray i Z. Proc. 4850, 4 4 4 , infört en Sy- 
nopsis af Antelopina, hvaruti alla arterna, och deraf 
många nya, upptagas. Förf. fortfarer att anse dessa 
mångformiga djur såsom en enda hufvudgrupp af Ord- 
ningen, af lika rang med Bos, Ovis och Capra, men 
afskiljer derifrån några : ”Strepsiceres”, som äro tecknade 
med hvita tvärstreck. De öfriga indelas i Fält-An- 
teloper med smal nos och näsborrarne inuti nakna, 
samt Öken-Anteloper med tjock nos och långa hår 
i näsborrarne. Dock skulle jag ej tro att denna in- 
delning blir rigtig, hvarken efter den egentliga affini- 
teten eller efter vistelseorten; åtminstone utgöras båda 
afdelningarna af slägten som vistas i sandöknarna och 
sådane som vistas i skog eller t. o. m. på fuktiga 
ställen. 
Turner har i Z. Pr. 4 850, 464 lemnat en ge- 
nerisk indelning efter cranierna af ”B o v i d se”, med h vil- 
ket namn han, liksom Gray, betecknar alla de med 
verkliga horn försedda Pecora, h vilket utan tvifvel är 
rätt, då samtliga Pecora likna h varandra så nära, till 
nästan alla detaljer af bildningen, att man ganska väl 
kan sammanfatta de nyssnämnda i en enda familj. Det 
torde till och med vara naturenligt, att i samma familj 
innefatta Hjortarna, såsom Pucheran gjort i sin mono- 
grafi af dessa sednare (se vid Gen. Cervus); men det 
kan ej vara naturenligt, att med denna Förf. såsom 
