Peco ra. 
179 
Afrika och de torra Steppländerna i Sydamerika samt 
bli en välgerning för Australien. [Uti denna afhand- 
ling skiljes ej mellan C. arabicus, som tillhörer Dadel- 
palmens region och G. bactrianus, som egentligen lefver 
norr om denna]. 
Kolenati, om Asiatiska^ Kamelen, ”Geographische 
Skizze” i Allg. D. Naturh. Zeitschr. 1847,407. Sam- 
manblandar äfven båda arterne, som synes deraf att 
han talar om (Asiatiska) Kamelen i Arabien och Tom- 
buctu. 3 skilda former omnämnas sid. 417, hvaraf 
en vild, med blott otydliga ryggknölar, från Schamo. 
Carette, om Dromedaren: Mehåri i Afrik. öknen. 
Fror. Not. 1847: I, 146 (ur Annuaire des voyages 
1846). Dessa djur anses isynnerhet ärfva moderns 
egenskaper. Man indelar dem i 1 0 olika grader efter 
förmågan att gå fort. De af den ädlaste racen, som 
kallas Asch år i, kunna färdas 10 vanliga dagsresor på 
dygnet, men sådane torde knappast finnas annat än i 
sagan. 
Castelnau berättar i bref från Lima, att fruktsam Aucher.ia. 
parning mellan Lama och Alp a ca är ganska vanlig i 
Peru, och att det äfven lyckats åstadkomma den mel- 
lan Lama och Vicunja. En person har, af en Al- 
paca (f och 3 fångade Vicunje-honor, på ett år erhål- 
lit ”23” hybrider. [Ref. ser häruti en bekräftelse på 
de åsigter han framställt i Öfversigt af Pecora under 
slägtet Auchenia, och finner isynnerhet den der yttrade 
förmodan rigtig , att Tschudis uppgifter om dessa djur 
varit förhastade]. Det har ännu ej visat sig huruvida 
dessa hybrider äro fruktsamma; de gifva god och fin 
ull. Fr. Vet. Ac. 1846 d. 15 Junii. — Fror. Not. 
N:o 850. 
Bonafous omtalar acclimatisationen af Lama, Al- 
paca och Vicunja i Europa. Vid Haag finnes (1847) 
en hjord af 39 stycken af alla racerne tillhopa, hvilka 
trifvas väl. Äfven B. nämner, att fruktsam parning 
