188 
T h e r o 1 o g i. 
6 B. rostrata Fabr* (GrÖnl. Tikagulik; troligen skild från 
B. minor). 
Bäst äro de arter kända, som årligen, reguliert 
gå in till vissa ställen der de fångas, nemligen N:o 1 
och 2 . De små arterna tillhöra inskränktare områden, 
hvaremot de stora äro vidsträcktare utbredda öfver 
oceanen; men det lemnas nu tills vidare oafgjordt, hu- 
ruvida arterna i de sydliga hafven äro desamma med 
dem uti de nordliga. Ånyo fästas uppmärksamheten på 
vigten af kännedomen om dessa djurs parasiter. B. 
longimana är den enda nordiska art som är besatt med 
Otion auritus och Diadema balaenaris; dess rygfena ut- 
gör es af en låg knöl. Slutligen visas, att det är samma 
art B. longimana, som finnes i alla oceaner. Vid Grön- 
land finnes den reguliert i Maj — November; vid Ber- 
mudas i April. I Södra Atl. hafvet, i Söderhafvet och 
vid Japan är den känd. Det är alltså troligt, att denna 
art årligen gör en rund kring jorden. 
Eschrichts 6:te Afh. om Hvaldyrene (D. Vid. Selsk. 
Skr. 5:te Baekke I; tr. 1849; äfven särskildt afdragen) 
innehåller tillägg och rättelser vid de föregående samt 
nya underrättelser erhållna under en resa 1846, till 
de förnämsta Museerna på Continenten. — Dessa sed- 
nare underrättelser framställas särskildt i D. Vid. Selsk. 
Oversigt 1847, p. 1. Han har ytterligare fått be- 
kräftadt att B. longimana är den grönländska Keporkak, 
och densamma som B. australis. Vidare om Norske 
Vaagehvalen, om B. musculus m. fl. Denna sednare 
är öfver 70 fot lårg. Det synes högst sannolikt, att 
de yngre hafva betydligt afvikande form och färg. 
Slutligen har Eschricht utgifvit sina undersöknin- 
gar öfver Hvalarna på Tyska under titel : Zool., Anat. 
und Physiologische Untersuchungen fiber die Wallthiere, 
Vol. I, folio, Leipzig, Voss, 1849. (Utdrag deraf se 
Mtinch. Gel. Anz. 1850, 353 och 365; — Fror. 
Tagsber. 1850 på flera ställen). Det hela skall bli 3 
