Ce to. 
189 
vol. och utgöra en omarbetning af de hittills utgifne 
Afhandlingarne. Enligt E. blåser Hvalen luft, ej vatten. 
Hollböll, om Grönländarnes Keperkarnak, en 
art Balsenoptera med platt, framtill tvärhugget hufvud, 
liksom Physeter; händerne något kortare än B. longi- 
mana ; fållarna under kroppen vidt åtskilda; rfn. hög, 
svärdlik; längd 30 — 36 fot; ses hvarje vår. Kröyers 
Tidskr. II, 308 (1847). 
Gray beskrifver några Balsenopterse i Z. Pr. 1847, 
92. ”Physalus antiquorum”; ”Rorqualus sibbaldi” (ett 
ex. af 50 fot i Hull). ”Megapteron longimanum” skil- 
jer sig från den capska , som af Eschricht anses sy- 
nonym, genom fria halsvertebrer; den capska har 2 
och 3 hopväxte. (Jemf. nyss förut ur Z. Pr. 1847, 
117 med några tillägg. — Institut 1847, 312, ur 
Brit. Ass. 1847. 
Kilian, om en fossil underkäk af Balsena, funnen 
vid Mannheim 1720; ett annat stycke funnet vid Nec- 
kar. De äro ej petrificerade; synas tillhöra diluvium. 
Institut 1845, 263 (ur Mannh. Achtes Jahresb.) 
Guérin, om en varietet af Bal se na mysticetus, 
som håller sig tätt utmed kusterna; har längre hufvud 
än den vanliga; kallas Rock-nose (klippen-nase); Bibi. 
Univ. d. Geneve 1846, Febr.; — Fror. Forts. 1,254. 
Berthold beskrifver Nar h valens tandsystem, Monodon. 
Mtill. Arch. 1850, 386 m. fig. ; — Institut 1850, 
307 (ur Soc. de Göttingen, 20 Juli). Ett 1 0^ fot långt 
djur hade i öfverkäken 2 tänder på hvardera sidan, 
neml. en under huden dold kindtand, som V. d. Hoeven 
sett, och en främre, gömd i ett hål [troligen den van- 
liga spiralf tanden, som B. anser för en hörntand?]. 
Kindtanden har 4 rötter och trubbig, vårtig krona; är 
på ena sidan 2 tum, på den andra 11 linier hög, med 
rötterna. Ovisst om alla 4 tänderna äro permanenta 
eller mjölktänder. 
