Al i män Litteratur. 
223 
J. Lembeye, Aves de la Isla de Cuba, 4:o; Hft. 
2 , Havana 1850, — är ref. endast till titeln bekant. 
D’Orbignys Yoyage (jemf. förut sid. 113); Slutet Sydame- 
af Vol. IV: Oiseaux, 1847; (refereras i Isis 1847 , ( j e "£ a ; id 
941). — Den Ornithologiska delen är härmed afslutad, ll3 >* 
ehuru Psittaci, Cuculinae, Columbae, Gallinae, Grallse och 
Anseres saknas. Den innefattar således blott det , som 
redan finnes publiceradt i Synopsis, som utgafs i 
Magazin de Zool. 1837 öch 8. 
Lafresnaye, om fogelfaunan i olika delar af S. 
Amerika, R. Z. 1845. 81 och forts. 113. De kända 
arterna från Gallopagos-öarne uppräknas först; 
derefter följer en temligen utförlig öfversigt af egenhe- 
terne i Chili och Paraguay [Plata-området] , hvilka 
länders fogelfauna märkligen skiljer sig från den i Bra- 
silien och Columbien genom bristen på de praktfulla, 
lysande arter som utmärka denna sednare. Phytotoma, 
Furnarii, Anabates, Annumbi o. s. v, utgöra der huf- 
vudformerna. Vidare om Patagoniens fogelfauna; 
men hela framställningen synes dock ej egentligen ka- 
rakterisera dessa områden, ehuru många arter upp- 
räknas från hvarje. Slutligen om de 2 arterna Rhea, 
och om Phalcohaenus [jfr Accipitres], 
Fortsättningen, i R. Z. 1845, 113 handlar om 
Columbiens Ornithologi. Han har dessutom beskrif— 
vit talrika arter derifrån ; i samma tidskrift 1845 p. 
337: 8 arter; — 1847, 67: 27 arter (fr. Bolivia 
och N. Granada); — 1848 p. 2 : 11 sp. fr. Caracas. 
— Dessutom Trochili. Alla upptagne af Bonaparte i 
Conspectus. 
Bridges, om Sydamerikanska foglars lefnadssätt 
och förekommande: Tina m o tis, Attagis, Diglossa, 
Colaptes. Dendrocolaptes (klättrar såsom Picus\ 
Z. Pr. 1847, 29. 
Castelnau anförde i Fr. Vet. Ac. 28 Febr. 1848 
(C. R. — Inst. p. 72), att foglarne, i S. Amerika, ej 
