Om Fog 
larnes 
sång. 
232 Ornithologi. 
anbragte vingar, som röra sig upp och ned genom en 
mekanisk tillställning. Han anser de större foglarnes 
sväfvande endast vara möjligt mot vinden och tillfölje 
af den redan förut, genom activ flygt vunna hastig- 
heten. 
Thiernesse och Gluge hafva anställt försök i an- 
ledning af Jobårds theorie, att foglarnes flygt skulle 
bero derpå, att skelettet uppfylldes af varm luft från 
lungorna, och att den skulle hindras ifall luft inträngde 
utifrån , t. ex. genom ett hål i metatarsus. Carus hade 
påstått detsamma, ifall ett hål funnes i femur eller hu- 
merus. Förf. anmärka nu, att luften ej intränger i 
metatarsus inifrån , och hafva öfvertygat sig genom för- 
sök, att Dufvor flögo lika bra, fastän både tarsus, fe- 
mur och humerus voro genomborrade och försedde med 
pennrör för luftens fria genomgåug. Bull. de Brux. 
1 848 , 1, 48 2; Inst. 1848, 260; — Bibi. de 
Geneve 1848, Nov.; — Fror. Not. 1849, IX, 202. 
C. Bergmann anställer några betraktelser öfver 
Foglarnes organisation med afseende på förmågan att 
flyga; Mull. Arch. 1850, 365. 
Afvenså har Allis lemnat åtskilligt i detta ämne, i 
Bibi. de Geneve 1844, Oct. N:o 106; — Fror. Not. 
1845, N:o 723 p. 298; om olika fogelfamiljers olika 
ställning under flygten och om tyngdpunktens läge. 
Ett litet utdrag af Bef:s uppsats om Fogks vin- 
gar (ur Vet. Ac. Öfv. 1844) finnes öfversatt i Skandin. 
Archiv I, 156. Utförligare finnes Afhandlingen i Isis 
1846, 324. 
Dureau de la Malle har iakttagit tiden på dyg- 
net, då åtskilliga fogelarter började sin morgonsång vid 
Paris i Maj och början af Juni 1846. Han har fun- 
nit, att 
Frig. cselebs börjar kl. 1 å 1^ pä morgonen. 
Sylvia atricapilla — » 2 å 3 — 
Coturnix vulgaris — » 2| å 3 — - 
