Allmän Litteratur. £37 
W. Thienemann, om Oologiska litteraturen, Rhea 
II, 19£. 
O. Des Murs, om äggens form, forts. Rev. Zool. 
1845, £39. Han anser Vadarnes ägg vara spetsiga 
åt ena ändan, för att rymma de långa ”tibise”, som 
skjuta ut långt bakom kroppens ända [månne äfven 
detta gäller om Charadrius, Sterna m. fl.?.] Men ”äg- 
gen af Caprimulgus, Cypselus, Hirundo, Trochilus, äro 
långsträckta åt storändan, för de långa cubiti, som 
skjuta ut framom bröstet.” [Yi kunna svårligen gå in 
på dessa åsigter, som äro uppgjorda efter fullväxta 
foglar, utan kännedom om ungarne och deras läge i 
ägget. De tre sistnämnda slägtena hafva dessutom all- 
deles ej längre framskjutande underarm, än de fleste 
sångfoglar]. 
Lafresnaye, jemför foglarnes ägg och skelett (R. 
Zool. 1845, 180), och antager att det är skelettets 
form hos det nära färdiga Embryo, som bestämmer 
äggets form. Äfven hos de fullvuxne foglarnes kropp 
tror han sig återfinna samma £:ne hufvudformer som 
hos äggen, nemligen en aflång, ej framåt tjockare; all- 
män hos simfoglarna, och en kort, "conisk”, framåt 
tjock, bakåt spetsig, hos alla de öfriga. Yi måste öf~ 
verlemna åt Förf. att utveckla denna lära , som ännu 
ej synes oss stå på rigtig grund; men han afviker från 
ämnet till några anmärkningar, som synas rigtiga, nem- 
ligen att man ej kan classificera foglarna uteslutande 
efter enskilta delar, t. ex. Sternum; att de egentliga 
Simfoglarna (dykrarna) icke hafva bakre extremiteterna 
belägna längre bakåt, än andra foglar, utan att det är 
kortheten af femur, som förorsakar svårigheten för 
dem att gå; att smalheten af pelvis är karakteristisk 
för simfoglarna o. s. v. 
Dickie, om äggskalens struktur, Ann. Nat. Hist. 
II, 169 (1848); innehåller strödda iakttagelser och 
isynnerhet upptäckten af äggskalens likhet med hud och 
