283 
Accipitres. 
vingar och fötter, både till den inre och yttre bygg- 
naden, stjerten, rnuskelbyggnaden , luftrörets muskulatur, 
skelettet’, både till totalhabitus och särskilte delar, samt 
kroppens fjäderfält och sjelfva fjädrarnas byggnad. Men 
ej nog att så heterogena former äro, blott efter en 
yttre habitus, förenade i denna så väl som de öfriga 
familjerna. Cyp selus, som till sin byggnad öfver- 
ensstämmer med Förf:s Ordo 1, Zygodactyli , sättes så- 
som tvpus i Ordo 2, och Hirundo, som är bildad helt 
och hållet efter normen för Sångfoglarne, Ordo 2 , sät- 
tes såsom representant af Ordo Det tyckes allde- 
les ej ingå i Förf:s plan att bestämma affiniteten efter 
kroppsorganernas beskaffenhet; tvärtom förkastar han 
den anatomiska undersökningen såsom onyttig; se t. ex. 
Wiegm. Arcb. 1849 vid slutet af sid. 246, der J. 
Mullers undersökningar af sångapparatet förklaras vara 
”gewiss nutzlos” liksom Cabanis rätt väl lyckade försök 
att finna öfverensstämmelse mellan dess tillvaro och 
tarsernas vttre beklädnad. Strax derefter, (sid. 248) 
yttras dock, att dessa och dylika undersökningar, med 
vishet använda, kunna vara ganska nyttiga, så att t. 
ex. sångapparatet bör i hvarje series gifva rummet N:o 
1 åt de dermed försedda slägtena. Nummertalen utgöra 
alltid det vigtigaste i qvinarsystemet; de äro dess ”ul- 
timus finis.” Gerna instämma vi uti påståendet, att 
ett enskildt organs beskaffenhet ej är tillräckligt att be- 
stämma affiniteten, äfvensom att ett inre organ ej nöd- 
vändigt är vigtigare i detta hänseende, än ett yttre; 
men då man icke vill taga i betraktande flera, och 
sammanstämmande, likheter i kroppsorganerna , så blir 
det oss alldeles obegripligt hvad Förf. menar, då han 
påstår sitt system vara framför andra grundadt på dju- 
rens organisation. 
Jag har kanhända dröjt alltför länge vid åsigter, 
som troligtvis ensamt hyllas af deras författare; men 
tillfölje af sjelfva framställningssättet har jag ansett det 
