317 
Saurii, Serpentes. 
Xystrolepis (n. subg. Trachylepidis Filz.) punctata , Ts c h u d i 
Consp. et Fn. Per. 
CopeoglossUm (n. g. Fam. Eumecae) cinctam, id. 1. c. 
Riopa albopancta et — hardwickii, India, 
Tiliqua rubriventris Gr. 111. Ind. Zool. et 
Mocoa bilineata: Scincoidae ex India; Gray, Ann. Nat. H. 
XVIII, 429. 
Euprepis trilineata. India, ibid. 
"Plestiodon” anlhracinus; Pensylv. Baird, Journ. Ac. Phi- 
lad. Oct. 1849 (= Pleistodon). 
Typblops (Stenostoma) tessellatum, Tschudi, Consp. et Fn. 
Per. 
Onychocephalus 1 iber iensis et — nigrolineatus; V. Afr. Hal- 
lowell, Proc. Ac. Philad. 1848, 59. 
SERPENTES. — Berthoud anställde försök med 
verkan af bettet af 2:ne Afrikanska huggormar, V iper a 
brachyura och cerastes. En Cavia porcellus, som 
blef biten i foten, dog efter 'U timma. Blod som ut- 
flöt ur såret i Cavians fot, inympades på åtskilliga an- 
dra djur: hundar, Cavise, råttor, ödlor, sköldpaddor, 
ormar, grodor, h vilka alla dogo inom 4^ till 2 tim- 
mar. R. Z. 1848, 74. 
Seidel anförer att bettet af Yipera berus [i Tysk- 
land] vanligtvis ej är dödligt. Fror. Not. VIII (1849) 
78 (Schles. Gesellsch.). 
Såsom bevis på utsträckbarheten af Ormarnes gap 
omtalas, att en 12 fot lång ”Boa constrictor” [Python ?] 
förmådde svälja ett halfvuxet svin , af v. p. 50 ”pounds” 
vigt. Ann. N. Hist. N. S. I, 394 (ur Journ. Ind. Ar- 
chipel.). 
Geyer har meddelat sina iakttagelser på Crota- 
lus i Nord-Amerika. Den lefver på visst sätt i säll- 
skap; ofta bor ett stort antal nära tillhopa, uti jord- 
hålor som de tagit från Arctomys ludovicianus eller en 
art Hirundo. Yid slutet af sommarn samlas de i stor 
mängd, på vissa ställen, om natten. En sådan för- 
Ormars 
bett 
m. m. 
lefnads- 
sätt. 
