376 
L e t h ea. 
Växter. Molluskerna äro således af alla de talrikaste, 
utan tvifvel derföre, att de fleste äro betäckta af skal, 
som motstå förstörelsen, och emedan de fleste lefva i 
vattnet, och under sådane omständigheter, att de lät- 
tast kunnat bibehållas. — Uti en annan tabell uppta- 
gas på samma sätt antalet af genera. Dessa äro väl 
ännu, till större delen, helt och hållet arbiträra, men 
en öfversigt af dem kan dock uti en sådan uppräkning, 
äga ett stort värde. — En tredje tabell visar talför- 
hållandet mellan kända , fossila genera i hvarje forma- 
tion och de kända nu lefvande; — en fjerde tabell 
uppställer, jemte hvarandra, antalet af arter och af ge- 
nera i hvarje formation, samt förhållandet mellan dessa 
antal. 
Några arter äro kända , som lefvat i 2, eller t. o. 
m. i 3 närliggande hufvudperioder, eller uti flera for- 
mationer; t. ex. Terebratula caput serpentis, som bör- 
jade i kritformationens haf och ännu finnes lefvande; 
Lamna elegans lefde i 4 formationer af tertiärperioden 
o. s. v.; men största antalet tillhöra blott en enda for- 
mation, och de aldra flesta blott en underafdelning af 
en sådan. Af genera äro åtskilliga inskränkta till en 
enda formation , under det många äro gemensamma för 
flera; några genomgå t. o. m. alla, från de äldsta ända 
till vår tid. Bronn tror sig hafva funnit, att, i me- 
deltal, en djur- eller växtarts lefnadstid är lika med 
hälften af en formations-tid , då likväl formationernas 
antal blifvit reduceradt till lo. Således kan man i 
allmänhet antaga, att jordens djur och växtarter blif- 
vit ungefär 30 gånger omsatte, på samma sätt som 
man antager, att menniskogenerationerna omsättas 3 gån- 
ger på ett sekel, eller 30 gånger på ett årtusende. 
På samma sätt hafva nemligen de olika arterna haft 
ganska olika långvarig tillvarelsetid, samt börjat och 
slutat ganska olika; de nya hafva oafbrutet uppstått 
och de tillvarande hafva oafbrutet förgåtts. 
