Allmän Litteratur. 
379 
V; Under den äldsta Tertiärformationens tid lefde re- 
dan Pachydermer, Rofdjur och Gnaga re samt 
landtfoglar. Uti de dernäst följande, ”Parisiska” 
Eocenlagren, finnas lemningar af Q vad rumäner, Chi— 
roptera, Hvalar; med Miocenlagren visa sig de åter- 
stående däggdjurs-formerna. 
En kort och läsvärd uppsats af Giebel, om Dju- 
rens småningom fullkomligare uppträdande på jorden, 
finnes i Isis 1847, 598. 
Rogers sökte att genom uppskattande af de i jor- 
den liggande kol-lagren, få ett begrepp om Atmosphse- 
rens beskaffenhet förr än hela denna massa af kol var 
upptagen af växtriket, d. v. s. under de äldsta palseo- 
zoiska formationernas tid. Det är nemligen sannolikt 
att allt detta kol, förr än det hade ingått i växterna, 
fanns i luftkretsen i form af fri kolsyra. Då vår nu- 
varande atmosphaers massa och kolsyrehalt är temligen 
noggrannt bekant, låter det beräkna sig, att den der- 
uti innehållna kolsyran är tillräcklig för bildandet af 
850,000 millioner Tons Stenkol. Men efter en san- 
nolik uppskattning måste jorden innehålla åtminstone 
5,000,000 millioner (eller 5 billioner) Tons Stenkol; d. 
ä. 6 gånger så mycket som nyssnämnda qvantitet. At- 
mosphseren bör således, före afsättningen af allt detta, 
hafva innehållit hela denna massa utom den, som den 
ännu innehåller, eller tillhopa 7 gånger så stor mängd 
af kolsyra som nu. Först efter afskiljandet af denna 
stora kolsyrehalt, måste vår luftkrets hafva blifvit tjen- 
lig för luftandande djurs respiration, och först efter 
denna tid borde således landtdjur hafva kunnat upp- 
komma. Detta öfverensstämmer ganska väl med de 
hittills gjorda upptäckterna, emedan, såsom nyss an- 
fördes, de första luftandande djuren, Ödlor och Insek- 
ter, först visa sig vid den tid, då Stenkolen bildades. 
Fror. Not. 755; 1845; Sillim. Journ. Julii 1844, p. 
105. 
