380 
Lethea. 
K rit for- 
mation. 
Palaeon to- 
logis k a 
karakte- 
rer. 
Harkness hade redan förut anmärkt, att atmos- 
phaeren, vid den anförda tiden måste hafva varit vida 
tyngre och tätare än nu, tillfölje af en vida större 
kolsyrehalt, och att den således upptagit vida mera 
värme från solen, än nu, samt varit i flera hänseen- 
den gynnsam för alstrandet af en ytterst stark vege- 
tation. Denna uppkom således och upptog kolet, som 
stadnade i fast form i jordlagren, hvarefter luften måste 
hafva blifvit klarare och mera tjenlig för landtdjur. 
Fror. Not. 641 (1843) ur Bibi. Univ. de Geneve. 
L. v. Buch bestämmer gränserna för kritformatio- 
nen, hvilket an föres här såsom serdeles vigtigt för kän- 
nedomen om de fossila djurens utbredning. Norra 
gränsen ligger vid 50 å 54° latitud, och går blott i 
Jutland till nära 57°. De Palseozoiska lagren sträcka 
sig deremot vida längre åt norr, hvilket sannolikt är 
en verkan af dåvarande klimat. Norra gränsen för krit— 
lagren utgöres alltid; af den egentliga kritformationen , 
som är utmärkt genom Ostrea diluvii , Anancbytes ovata 
m. fl. hvilka ock förekomma i södra Skandinavien. — 
I Amerika går denna formation ej så långt norrut, 
nemligen på östra sidan blott till 37 a 40°, och på 
den vestra till 50°. Gränserna anföras äfven åt Söder. 
Berl. Ber. 1849, 117. 
A. Dumont skref om de palaeontologiska karakte- 
rerna i Geologien, hvilka han anser vara af mindre 
värde, än man velat tillägga dem. Han anmärker att 
bland de nu lefvande djur- och växtarterna kunna de 
mera närstående, eller, i allmänhet, de som tillhöra ett 
naturligt genus i inskränktare bemärkelse, icke urskiljas 
efter de karakterer, som ensamt äro tillgänglige på 
de fossila lemningarna, och att således tvänne fossila 
tänder, ben, snäckskal o. s. v., som nu synas oss all- 
deles lika, likväl kunna hafva tillhört helt olika djur- 
