404 
L et h ea. 
Bruta. 
Montmatre. Geol. Quat. Journ. 1847, 55. (Anföres i 
Leonh. et Bronn 1847, 183). 
Plieninger ger figur af Amphicyon interme- 
dius Lart. från Eocen vid Kirschberg; i Wiirtt. Jah- 
resh. V, 216, tab. 5. — Närmast Canis, men med 
likhet af Ursus. 
H. v. Meyer, Stephanodon mombachensis, 
fr. tertiärkalk vid Mombach; ett fragment af underkäk; 
mellan Yiverra och Mustela; Leonh. et Bronn 1847, 183. 
Leidy beskrifver Eucrotaphus n. gen. efter ett 
cranium från trakten af Platte river i N. Amer. ; Proc. 
Ac. Philad. 1850, 90. Dess affinitet är obestämd, 
men yttre habitus liknar den af Mustela. Det är ser- 
deles utmärkt genom de stora ossa temporum, med 
pars squamosa i proportion större än hos menniskan. 
Cav. glenoidea ovanligt stor; tänderne voro förlorade. 
Le Conte, Procyon priscus fr. Illinois; nära lik 
Pr. lotor; Leonh. & Bronn 1850, 872; — Sillim. 
Journ. 1848. 
A. Wagner, om de fossila Björnarne, se Wiegm. 
Arch. 1843, 24. 
Nilsson fann uti Skånes torfmossar tänder, som 
han anser tillhöra Ursus spelaeus. Yet. Ac. Öfv. 1846, 
311. 
O vyen utgaf en öfversigt af Ordn. Bruta, och 
isynnerhet af Fam. Gravigrada Ow., uti sin beskrif- 
ning af Mylodon robustus (Descr. of the Scel. of 
Mylodon robustus with Obss. on . . . the Megatheroid 
Animals in General, 1 vol. 4:o m. 24 pl., London 
1842), hvaraf en öfversättning finnes i Ann. Sc. Nat. 
1843: XIX, 221. — Den allmänna öfversigten upp- 
tages här förut sid. 160. — Af de Megatheriilika dju- 
rens tänder och öfriga nära slägtskap med Bradypus, 
här man insett, att dessa djur voro uteslutande phyllo- 
phager. O. fann detta bekräftadt af flera omständig- 
