414 
Lethea. 
Indiska Elefanten, hade tänderna, liksom denna, bildade 
för att söndermala trädens grenar, och att dessa ut- 
gjort hans hufvudsakliga föda, liksom ännu Elefantens. 
Mammut kunde således ej sakna föda i Siberien, hvar- 
est ännu finnes en trädvegetation till 60° lat. eller ännu 
längre åt norr. Då man dessutom, genom fyndet af 
den Adamska Mammut vet, att hela dess hud var be- 
täckt af tätt hår, så blir det högst sannolikt, att detta 
djur blott lefde i kalla trakter. Man känner dessutom 
inga lemningar deraf sydligare än vid 40° lat., men de 
äro högst ymniga vid 70° och än längre åt norr. Då 
härtill läggas flera andra iakttagelser, h vilka här nyss 
förut blifvit anförda, anser han såsom bevisadt, att 
Mammut lefde i sjelfva Siberien. och att klimatet på 
den tiden icke varit varmt derstädes. Han tror äfven 
att Mammut liksom de fleste andra utdöda djur, icke 
dött ut genom en öfverhand tagande köld, utan är be- 
nägen för autagandet af den Brocchiska hypothesen, 
att h varje djurart, liksom indi videt, måste dö ut då 
dess tid är förbi, till följe af sin egen utveckling och 
oberoende af alla yttre inflytelser. (Detta ställe af 
Owens arbete finnes i Fror. Fortschr. IV, 19). 
De ofvan anförda slutledningarna blefvo på ett 
märkvärdigt sätt bekräftade, då ett helt Mas t odo n-ske- 
lett, år 1845, blef uppgräfdt i Schooleepbergen i Nord- 
amerika. Man fann nemligen uti detsamma , i bukregionen, 
en jordlik massa, som syntes vara en lemning af den 
föda, som dess mage och tarmkanal hade innehållit. 
Prof. A. Gray, som undersökte denna massa, uppgifver 
att den bestod af ett- till tre-åriga , söndertuggade qvi- 
star af barrträd, och att dessa till texturen närmast 
liknade arter som ännu växa i trakten. Gray i Proc. 
Boston Soc. Nov. 1846 p. 92 ; — Sillim. Journ. N. 
Ser. III, 436; — Zeitung f Zool. 1848, 40; — 
Fror. Fortschr. IV, 415; — Ann. Nat. H. XX, 142. 
Rouillet beskref fyndet af ett Mammutskelett, fun - 
net i upprättstående ställning i jorden nära Moscou. Det 
