416 
L e t h e a. 
växte blott N:o 2 ; men hos andra Mastodon-arter ut- 
vecklades, liksom hos de fleste Elefanterna, ingen af 
dem. Genom det anförda antalet af blott 3 mjölktän- 
der, afvika de Elefantartade djuren, såsom Owen an- 
märkt, från de egentliga Pachydermerne, som hafva 4. 
— Elefantens betar förklaras vara verkliga framtänder, 
och F. bekräftar Corses uppgift, att de föregås af ett 
par små mjölktänder som utfalla efter första året. De 
permanenta betarna växa under djurets hela lifstid. — 
F. har vidare lemnat en sträng kritik öfver arterna, 
hvarigenom han utmönstrar flera af dem som blifvit 
uppgifne såsom egna, men äfven åtskiljer flera som af 
Om Blainville blifvit hopslagne. — Med tillhjelp af figurer 
Eiejjiias, öfver de flesta arterna visar han, att ingen skarp gräns 
~-fi nnes mellan Elephas och Mastodon, utan att dessa 
rium. slägten småningom öfvergå i hvarandra, men att de 
dock ej böra förenas i ett enda genus, såsom Blain- 
ville antagit (i Osteogr.). Mammuth (E. primigenius) 
utgör ena ändan af serien, genom sina mest complice- 
rade tänder, med mer än 20 emaljveck, som gå ända 
ned till tandroten. Näst intill, och ganska nära denna, 
kommer den nu lefvande E. indicus; de öfriga närma 
sig gradvis mer och mer till Mastodon. Hos detta 
sednare slägte finnas blott ett ringa antal emaljveck, 
som ej gå djupt ned, och således visa sig såsom upp- 
stående knölar på tuggytan; men antagandet att cement 
skulle felas hos Mastodon, var origtigt. Det finnes 
verkligen ehuru ej så tjockt, som hos Elephas. Vidare 
har Mastodon, åtminstone de yngre djuren, haft betar 
äfven i underkäken, och flera kindtänder stodo tillsam- 
mans på en gång. Arterne af Mastodon närma sig 
småningom till Dinotherium, som har blott 3 tvär- 
knölar på tuggytan; men D. afviker från de förra ge- 
nom blott 2 affallande kindtänder, hvilka voro lika 
bildade som de 3 permanenta; på alla var cementet 
ytterst 
