424 
Lethea. 
manställes. Han antager 3 arter: B. ce to i des Ow.; 
B. serratus (Dorudon) och B. squalodon (=Squa- 
lodon grateloupi). (Denna afhandl. är öfversatt i Fror. 
Tagsber. 1850, Zool. 233). Det är väl ock intet 
tvifvel underkastadt att Dorudon är samma genus som 
Zeuglodon. 
H. v. Meyer införde vid samma tid i Leonh. et 
Bronns Jahrb. 1847, 669, en öfversigt af ”den ut- 
döda Cetacéfamiljen Zeuglodontes”, hvaruti antagas 2:ne 
genera, Zeuglodon och Squalodon. 
Slutligen bar Koch, i Ubers. d. Schles. Ges. 1850, 
59, infört en uppsats om Zeuglodon, der han anser 
sin Hyd ra rebus för en 3:dje art af slägtet, utom 
de 2 af Muller bestämda, och lernnar en skildring af 
hela genus efter dennes m. fl. afhandlingar. Det står på 
gränsen mellan Cete och Phocacea, men gränsar intill 
amfibierna, och har varit ett förfärligt rofdjur, som lef- 
vat i grunda vikar, sådana som nu den Mexikanska. 
Efter ett af honom sednast funnet skelett uppgifver 
han hela längden till 96 fot och hlotta cranium till 6. 
Halsvertebrerna hafva varit 7 och refbenen 36 par. 
Yttre formen måste hafva varit temligen smal och 
långsträckt [ungefär såsom Crocodilens]. Ett af honom 
funnet hudstycke innehåller tätt liggande , polygona ben- 
stycken, af ett thalers- till ett groschen-styckes storlek. 
En chemisk undersökning af Zeuglodons ben 
finnes af Baumert i Ubers. der Schles. Ges. 1850, 25. 
Af den nyss nämnda Squalodon, som väl otvif- 
velaktigt hörer till samma familj som Zeuglodon, om 
ej till samma slägte, beskref van Benedon ett cranium, 
funnet vid Bordeaux, i Bull. de Brux. 1846; — In- 
stitut 1846, 274. Han anser det böra till Cetace- 
erna och ej till Amfibierna, såsom Grateloup trott. 
Gervais beskrifver en tand af samma djur, från 
trakten af Montpellier, och anförer dess historia och 
synonvmi i Ann. Sc. Nat. 1846: V, 26. 
